FRÄN iq03 ÅRS RIKSDAG. 1 37 



skogsförvaltare, än om de stä under skogsstatens omedelbara värd och för- 

 valtning, hvarför de hemställa, 



det Kungl. Majits förslag till lag angående förvaltningen af besparings- 

 skogar, åtminstone i hvad detsamma afser Kopparbergs län, icke må af Riks- 

 dagen i vidsträcktare män bifallas, än att domänstyrelsen mätte äga granska 

 och fastställa de för skogarna upprättade hushällningsplanerna samt öfvervaka 

 desammas tillämpning. 



Hr /. ./. /(iiissdii i Hökhult (.\ndra Kammaren, motion n:o 165) söker 

 framhålla, med hänvisande till skogskommitténs vitsord, att »häradsallmännin- 

 garne kommit i åtnjutande af en verkligt god skötsel samt af delägarne om- 

 fattats med ett mycket stort intresse», att ej nu finnes något skäl att beröfva 

 allmänningsägarne rätt till den själfstyrelse, som nu finnes stadgad i kap. 2 

 § 7 i kungl. förordningen angående hushållningen med de allmänna skogarne 

 och yrkar därför, 



att Riksdagen behagade afsla den i Kungl. Maj:ts nådiga proposition n:o 

 47 till denna Riksdag föreslagna ändringen af kap. 2 § 7 i kungl. förord- 

 ningen angående hushållningen med de allmänna skogarne i riket den 26 

 januari itiQ4. 



Äfven hr C. K Vahhirisi ^Andra Kammaren, motion n:o 175) anser, 

 att skäl saknas för den af Kungl. Majit föreslagna förändringen angående 

 allmänningarnas förvaltning, och föreslår, 



att Riksdagen behagade afslä de i nådiga propositionen n:o 47 till årets 

 Riksdag föreslagna ändringarna i kap. II i^ 7 i kungl. förordningen angående 

 hushållningen med de allmänna skogarne i riket den 26 januari 1894 samt 



att Riksdagen i skrifvelse till Kungl. J[aj:t ville hemställa, att Kungl. 

 Maj:t ville för en kommande Riksdag framlägga ett nytt förslag i ämnet, däri 

 ät länsstyrelserna i respektive län eller annan lämplig myndighet lämnades att 

 inom vissa vidare, af lagstiftningen uppdragna, gränser förordna angående 

 värden och hushållningen med inom länet befintliga allmänningsskogar. 



Betesfrägan. 



Hrr. /. Sliiim i Transtrand och .S'. /.. Olsson i Älfdalsåsen (Andra Kam- 

 maren, motion n:o 162) med instämmande af hrr OUas A. Eriksson, Sam. 

 .Söderberg, B. P. Ersson, A. Hansson och D. Persson påvisa, att jordägarne 

 i vissa trakter hafva till följd af socknarnas och därinom varande byars och 

 gärdars lägen fått sina skogsskiften utlagda vanligast i stor längd, men ringa 

 bredd — det lär icke vara ovanligt att finna skogsskiften en half mil i längd 

 och endast 15 ;"i 25 meter i bredd. 



()m en jordägare därför blefve hänvisad att uteslutande beta sina krea- 

 tur på en sådan skogsmark, till följd af att hans granne besått vissa delar 

 af sitt bredvid liggande skifte med skogsfrö och därför äger rätt att utan 

 stängsel hafva det fredadt, sä anse motionärerna det för den förstnämnde 

 vara omöjligt att hälla sådan värd om sina hemdjur, att de icke komme in 

 pä grannens besådda marker. De hemställa därför, 



att Riksdagen måtte, åtminstone såvidt angår Kopparbergs län, afslä 

 den af Kungl. Maj:t föreslagna ändringen om tillägg till § 5 i förordningen 



