NOTISER. 177 



:ifverk;i(le dels å egen mark, dels å mark, där det endast ägde afverkningsrätt till 

 10 tuui på 20 fot. Jämförelsen mellan de båda olika afvcrkningarna var lätt gjord. 

 I förra fallet hade stämplingen skett fullt rationelt med tillgodoseende af återväxtens 

 kraf, livilket i senare fallet ej i samma grad kunde ske. 



.•\pleringen tog vår tid mest i anspråk. Holaget höll särskilda apterarc, som 

 afmätte livarJL- träd, innan det fick kapas, så att största möjliga ekonomiska utbyte 

 skulle erhållas. Vi följde apteraren frän träd till träd och fingo själfva med hjälp af 

 klafven och tabellen beräkna hur stammarna skulle kapas, och kommo därvid nog- 

 samt underfund med huru ödesdigra misstag vid apteringen kunna bli för det eko- 

 nomiska utbytet. För att minska kiirnings- och flottningskostnaderna — bolaget 

 betalade nämligen per styck — prakti.serades den metoden, att om två stockar till- 



sammans ej öfverstego deu största längd, som gick som ett flottgods, dessa fingo 

 hänga ihop ner till sågen, hvarest de kapades på det ställe, som apteraren utmärkt 

 genom att slå en ring kring stammen med märkyxan. På samma sätt tillgodogjor- 

 des toppar genom att låta dem hänga ihop med toppstockeu och utmärka kapnings- 

 stället på ofvannämnda sätt. 



Vidare sågo vi pä lossningen och deltogo själfva i lastningen, därvid konsta- 

 terande de här allmänt använda timmersaxarnas och bjömbindningarnas stora an- 

 vändbarhet. Tack vare de förträffliga basvägarna togos lassen i allmänhet ovanligt 

 stora. l'emton eller sexton stockar hörde ej till ovanligheterna, hvilket, i betrak- 

 tande af att inga rotstockar hålla under 20 fot och 10 tum i topp, torde få anses 

 som ett respektabelt lass. 



Lördag morgon hade bolaget anordnat en tillfällig tumning, hvari vi under 

 ett par timmar deltogo. Timret kördes till Kmmå-sjön, lades i enkla vältor för att 



