184 HUGO SAMZELIUS. 



ganska olika sätt, ehuru bada hafva till s)-fte att afstyra trädens strid 

 inbördes och att påskynda deras växt. 



Det äldre tillvägagäendet, som först framställdes af tysken G. L. 

 Hartig, går ut pä att understödja och påskynda hufvudbeståndets afskil- 

 jande under perioden för den starkaste höjdtillväxten. Denna hjälp- 

 huggning eller hjälpgallring försiggår alltså iicdifråii, enär afverkningen 

 hufvudsakligen omfattar endast undertryckta och medhärskande träd. 



Den andra formen af hjälpgallring, som först i senare tid blifvit af 

 Borggreve-' skildrad, försiggår hufvudsakligen jippifråii genom bort- 

 tagande af alla träd med öfverskuggande, vidt utbredda kronor, så att 

 de medhärskande och delvis undertryckta träden tvingas att skjuta i 

 vädret. Den företages mycket försiktigt i unga bestånd och starkare 

 i medelåldriga och äldre under namn af ljushuggning. Borggreve kallar 

 denna huggning ^blädnmgsgallringf , och denna form är såsom synes 

 diametralt motsatt Hartigs tillvägagående. Borggreve betraktar emellertid 

 denna blädningsgallring endast såsom en hjälphuggning inom beståndet 

 för att höja dettas afkastning i gemen, särskildt i fråga om kvistrent, 

 värdefullt timmer. Hans förutsättning var att bestånden alltid skulle 

 fortfara att \ara likåldriga och att föryngringen skulle ske genom täta 

 fröträdsstälhiingar. 



Wallmo'''* har under påverkan af Borggreve och andra ty.ska forst- 

 män samt den franska skogsskötseln (jardinage) utvecklat denna blädnings- 

 gallring och ljushuggning till att omfatta äfven själfva hufvudafverkningen. 

 Det nya huggningssättet kallar han i>rationell blädiiingi> , och denna metod 

 förutsattes vara bekant från Wallmos allmänt spridda och uppmärk- 

 sammade bok. 



Wallmos blädning har, säger hr Glöersen, väckt .stort ujjpseende 

 äfven i Norge, och de norska .skogstidskrifterna hafva i själfva verket 

 mycket flitigt dryftat hithörande frågor, som också gifvit uppslag till 

 särskilda ingående iakttagelser af på studiefärd stadda norska forstmän. 

 I sin utredning af blädningen finner G. därför nödvändigt att samman- 

 ställa Wallmos rationella blädning med den andra formen af rationell 

 blädning, som i Sverige och Norge går under namn af traktblädning 

 eller gruppvis utförd blädning. 



Den rationella blädningen vet ej af någon fixerad omloppstid. Det 

 årliga virkesuttaget beräknas efter skogens årliga tilhäxt; ty lika mycket 

 bör årligen huggas som hvad årligen tillväxer. Det är heller icke fråga 

 om att under loppet af en viss årsföljd förlägga afverkningen till en 

 bestämd del af skogen, utan afverkningen skall under loppet af 10 högst 



D:r Bernard Borggreve: rDie Holzzucht:, 1885. 

 Uno Wallmo; »Rationell skogsafverknings, 1897. 



