218 



GUNNAR ANDERSSON. 



fattiga hemmansägare till burgna. Hela systemet afser att på samma 

 gång gagna det allmänna öfverhufvud och bereda .största möjliga för- 

 delar för den ifrågavarande trakten. Staten är på denna grund ingen 

 nj^gg betalare utan kan anses mestadels betala ungefär dubbelt så 

 mycket som jorden gäller vid köp enskilda emellan. Inom de tvenne 

 perimetrar, som jag varit i tillfälle se i Cevennerna, och där jorden nä- 

 stan uteslutande består af vittringsprodukter af granit, gneis, kristalliniska 







Fig. 2. Buxbomshed på sydsluttning nära St. Jean. dep. Gärd. De svarta punkterna äro 



buxbomsbuskar, mellan dem finnes så godt som ingen vegetation. Denna mark har för 



något århundrade sedan varit täckt af yppig skog. Fot. af förf. i april 1903. 



skiffrar samt sandsten och sålunda till sina egenskaper på det närmaste 

 motsvarar Sveriges magrare urbergsområden såsom Småland, Bohusläns 

 högre delar m. fl., betalar staten i medeltal 60 — 85 kr. pr hektar för 

 sämre hedmark, 85 — 110 kr. för medelgod, något skogbärande mark och 

 1 10 — 140 kr. för den bästa marken t. ex. gamla inägor o. d. 



Af det redan sagda är uppenbart, att fastställandet af gränserna 

 för perimetern är af största vikt. Lagen har ock sökt skapa de star- 

 kast möjliga garantier för att ej skogsintressena ensidigt skola göra 

 sig gällande på åkerbruksintressenas bekostnad; vidare ingår i perime- 

 tern endast sådan mark, å hvilketi skogen blifvit mer eller mindre för- 

 störd, ej xerklig skog. Äger staten eller förvärfvar (något ytterligt säll- 



