SKOOSSKÖFUNf; OCH SKOGSODLING I CEVENNERNA. 23 I 



endast som förkultur, ocli där tcrr;in<^eii är så pass omväxlande, att här 

 och h\ar enstaka fröträd finnas af traktens ursj^rungliga skogsträd, in- 

 finna sig dessa efter ett tjugotal år ocli finna tia i tallskogen marken 

 tillräckligt förberedd för att trifvas under den skugga och i det vind- 

 skydd tallarna lämna. Finnes ej tillräckligt antal fröträd, inplanterar man 

 efter lo — 20 är löfträd och andra barrträd. När tallen blifvit omkring 30 är 

 gammal, ar det med den här rådande raska tillvä.xtcn nödigt att företaga 

 Ijusluiggning. l'ä detta sätt ersattes detta träd efter en generation äf\en 



Fig. 9. Tio.irig kultur af den pyreneiska formen af bergtallen (Pinus montana) på I 300 

 m. ö. h, a riateau de la Serréreyde, dep. Gärd. 1 midten en 4 m. bred brandgata. Fot. af förf. 



l>ä sydsluttningarna af ek eller bok. En art, som emellertid inom Ceven- 

 nerna lofvar att blif\a i hög grad gifvande, är Pinus laricio. I öfrigt 

 har just inom de af mig besökta trakterna af öfverjägmästaren Fabre 

 och prof Mahault anordnats en hel serie intressanta försöksodlingar 

 med ett stort antal äfven af de extra-europeiska barr- och löfträd, som 

 kunna tänkas trifxas under här rådande klimatiska förhållanden. Ett 

 träd, som särskildt synes lofva godt, är Cedrus atlantica. 



Det gamla preussiska kulturskogsidealet med sina likformiga bestånd 

 af endast en art i snörräta rader af likstora träd har inga anhängare i 

 de män, som leda skogskulturerna i de franska bergstrakterna. Den 

 botaniska forskningen har influerat på deras uppfattning, och de fram- 



