SKYDDA NATURENS HELCEDO.MAR. 243 



tallkvistar, talltoppar o. d. Skulle icke förbud mot saluförande af tall- 

 toppar i hufvudstaden kunna ävä<^abringas? Orsakerna till dylik miss- 

 hushållning^ äro den svåra kampen för tillvaron och bristen på lagar. 

 Riksdagens senaste beslut angående skogslag är ju glädjande i och för 

 sig; men vi skola hoppas att denna lag endast utgör ett öfvergångs- 

 stadium till en mera effektiv sådan. Kör att emellertid dylika lagar 

 icke skola kännas för tunga eller uppfattas som ett orätt ingripande i 

 äganderätten, måste folket ha åtminstone någon kännedom om skogens 

 icke allena.st direkta pekuniära vikt för vårt land, utan äfven om dess 

 ofantliga betydelse i naturens hushållning icke blott för Sverige utan för 

 hela jorden, samt att skogen därför i viss mån kan anses som gemen- 

 sam egendom för hela landet. Denna kännedom om skogens, jaktens 

 och fiskets betydelse äfvensom någon kunskap om skogshushållning, 

 jakt- och fiskevård böra bibringas folket. Detta sker bäst genom att i 

 skolungdomen (i både folkskolorna och elementarläroverken) inpränta 

 både hvarför naturen bör skyddas och huru detta bör ske. Förmod- 

 ligen vore denna kunskap såväl för barnen som för fosterlandet mera 

 nyttig än den hittills alltför gedigna kunskapen i katekes och biblisk- 

 historia. Afven torde spridning af skrifter i ämnet äfvensom intagandet 

 af en up[)sats om .skogsvård i almanackan vara till någon n}'tta. (I årets 

 almanacka finnes en afhandling om jaktvård.) Men ojämförligt större 

 verkan skulle undervisningen i skolorna medföra, ty hvad man lär sig 

 i barndomen, det brukar »sitta kvar». För naturvänner ganska ned- 

 slående är den ringa förståelse de \id årets riksdag väckta motionerna 

 om obligatorisk undervisning i skogshushållning i skolorna erhöll bland 

 riksdagens ledamöter. Vi skola väl ändock hoppas, att motionärerna 

 icke för den skull låta frågan förfalla. När folket fått en om än ringa 

 kunskap om skogens betydelse, skall man kunna genomdrifva strängare 

 lagar samt göra dessa mera effektiva genom skärpta straffbestäm- 

 melser. 



IChuru skyikl för tljuren naturligtvis är önsk\ärdt, bör man icke gå 

 till öfverdrift på sätt som en del djurskyddsföreningar göra. På grund 

 af en sådan förenings begäran om förbud mot saluförande af kramsfågel 

 i Stockholm föranstaltade öfverståthållareämbetct för ett par är sedan 

 undersökning, hvilken ledde till det resultat, att endast några stycken 

 sidensvansar och gulsparfvar påträffades, och den gjorda begäran för- 

 anledde icke till någon vidare öfverståthållareämbetets åtgärd. Då sådana 

 fåglar .som de nämnda äfvensom gråsparfvar, snöskator m. fl. förekomma 

 i .stora massor på hundra- och tusental, icke äro nyttiga, kan.ske tvärtom 

 skadliga, men däremot lämna en god och hälsosam om än liten stek, 

 finnes ingen rimlig anledning till ett sådant förbud som det i Stockholm 



