244 J- S. LINDNER. 



ifrågasatta. Då en beskattning af dessa fåglar lämpligen kan ske, bör 

 den väl tillåtas inom behöriga gränser. 



I sammanhang med omnämnande af djurskydd torde böra påpekas 

 det djurplågeri, som sker vid instängande af vilda djur i trånga burar. 

 Med all aktning för vårt friluftsmuseum Skansens för våra förhållanden 

 storartade djurgård måste man beklaga, att där så många fåglar hafva 

 och under åratal haft alldeles för otillräckliga burar. 



En synnerligen behj ärtans värd tanke har på senare tider gjort sig 

 gällande, nämligen att naturens minnesmärken böra åtnjuta skydd och 

 bevaras likaväl som mänskliga fornlämningar. Gamla egendomliga träd, 

 sällsynta växter, särskildt om de utgöra relikter från svunna tider, geo 

 logiska bildningar etc. böra åtnjuta hägn. Någon gång har man sett 

 enskilda personer träda emellan för att rädda intressanta saker, hvilka 

 eljest skulle ha »förvandlats till pengar». Men staten har hittills intet 

 åtgjort härutinnan. Exempel finnas på att till och med statens skogs- 

 tjänstemän i sin ifver att hugga bort allt gammalt och skröpligt afverkat 

 träd, hvilka räknats till ortens sevärdheter. I tidskriften Ymer har inne- 

 varande år påpekats den framgång denna tanke rönt i Preussen, och att 

 staten där trädt emellan, en sak som dock redan år 1900 i Tidskrift för 

 skogshushållning sid. 120 ägnats en uppsats af lektor Alb. Nilsson. 

 I det nämnda landet kommer att särskildt för hvarje provins upprättas 

 en »Merkbuch», som i ord och bild länmar en kortfattad öfversikt öfver 

 anmärkningsvärda vilda buskar, träd och skogsbestånd, och hvilka äfven 

 antecknas och inläggas på kartor. Ett lämpligt skydd beredes dessa 

 »Naturdenkmäler» ; enstaka träd jämte dessas omedelbara omgifning kunna 

 af revirförvaltaren utan vidare öfverhällas, hvaremot frågan om behand- 

 lingssättet af hela bestånd hänskjutes till vederbörande styrelse. 



Äfven i Danmark har saken vunnit genklang, i det man där redan 

 till och med är betänkt på att bibehålla lämpliga ljunghedar som minnes- 

 märken från den tid, då Jutland var till större delen skoglöst. 



Hvad som således med det sagda velat framhållas, är det oafvisliga 

 behofvet af effektivt skydd för naturen, där sådant enligt vetenskapliga 

 rön bör finnas, samt behofvet af folkets undervisning i hithörande frågor. 



y. S. Littdner. 



