NOTISER. 307 



iiicd fraiiitassarna och sade tydligen: >l)ort det! > Under sin fångenskap företog 

 odjuret en dag en längre expedition från sitt glashus till en känd aniatörfotograf- 

 reporter, som i sin vidt spridda avisa ville bland »gubbarna för dagen» intaga en 

 kabinettfotografi af den märkliga resenären. Det gick naturligtvis ej att fotografera 

 tvärt igenom glasburken, och så måste odjuret en stund lösas frän sitt fängelse. 

 Civnnaren ville emellertid aldrig hälla sig still å skrifbordet och fast en nitisk tid- 

 ningskalle gjonle allt livad lian kunde att mota Olle i grind — blef det hela bara sudd 

 och Lasiocampan måtte afstå frän sitt stolta förevigande i Värmlands dyraste tidning. 



Ueu 20 maj tömdes tallspiunareus \V. C. och hade detta då nått en höjd af 3'/, 

 cm. Gynnaren, som tydhgen icke älskade reuligheten mera än släktet Sus, visade 

 sig sedan orolig, slutade att sluka de sköna tallbarren — han vantrifdes uppenbar- 

 ligen vid fninvaron af bevisen på hans matsmältningsorgans behöriga funktione- 

 rande. Efter två dygns sömnlöshet och fastande började förpuppniiigeii, och sedan 

 odjuret ytterligare under ett par dagar vridit och vändt sig, som hade han mavc- 

 pine, gnott och arbetat med sitt spinnande i sitt anletes svett, var det nya chateau'et 

 färdigt — en stor grå kokong om 5 '/, cms längd, löst fästad vid burkens insida 

 och med stöd af eu afäten tallkvist. Ytterligare någon dag sågs vännen Lasiocampa 

 röra sig i puppan, trådnätet växte alltjämt, och snart såg fången ut som en vanlig 

 »palt i eu hornlykta». 



Där livilar han nu i lugn och ro till den 20 juni, dä han i anledning af 

 Värmlands läns Kungl. llu.shållningssällskaps hundraårsjubileum behagade te sig 

 som fjäril och uppslå sina ögon till beskådande af all utställningshärligheten. 



Fjäriln. i längd mätande 3 ',, cm., var fullt utbildad med undantag af ena 

 vingen, som var något skadad. Kfter några dagars lifstid, tillbringade i filosofiskt 

 lugn och oberördhet af den jttre världen, därunder ett femtiotal grågröna ägg af 

 rit knappnälshufvuds storlek voro de egentligen enda synliga bevisen pä hans lifslust, 

 afdagatogs djuret å apoteket Örnen med begagnande af alla den nutida vetenska- 

 l)ens hjälpmedel, uppträddes på en nål och sitter nu och filosoferar å korken på 

 den burk, som bevittnat hans utveckling, hans segrar och nederlag. 



Dä Lasiocampan mindre väl lämpar sig att införlifvas med Länsstyrelsens 

 arkiv — den nya arkivförteckningen har ej annan passande litt. för en dylik gyn- 

 nare än »diverse handlingar», — torde han näppeligen blifva länge bevarad åt 

 vetenskapen och en otacksam värld. 



Karlstad i juli 1903. o — e. 



SKOGSINSTITUTET. Till elever vid Ombergs och Klotens .skogsskolor för 

 vidare inträde vid Skogsinstitutets högre kurs hafva antagits: 



M. F. Alm, G. G. Bolander, H. E. A. Bill, M. Carigren, G, Essen, E. A. Eng- 

 nian, G. M. E. Fries, E. K. G. Hedeman-Gade, B. S. Heder.ström, G. E. J. Heldt, K. 

 K. Kallin. E. A. Lundberg, N. E. Lundgren, E. Q. Oldenburg, K. G. Rehlin, H. Rääf, 

 U. Tilländer, E. O. A. Petersson-Wadstein, K. G. Wahlgren och J. H. Örtenblad. 



SAMMANSLUTMNG MELLAN SKANDINAVIENS CELLULOSAFABRI- 

 KANTER. Skandinaviska cellulosaföreningen hade den 5 och 6 oktober ett af nästan 

 alla Skandinaviens sulfitfabrikanter besökt möte i Stockholm för att fatta beslut öf- 

 ver förslag till en sammanslutning i afsikt att söka afhjälpa de alltför stora fluktua- 

 tioner i priserna, .som gjort sig gällande i marknaden för sulfit. Frågans stora vikt 

 gjorde, att man icke kunde medhinna dess slutbehandling, utan ajournerades mötet 

 intill dess en kommitté kunde medhinna förslag till ordnande af detaljer. Den stora 

 tillslutning, som idén vunnit, lär emellertid redan ha orsakat en stadga i sulfitpriset, 

 hvilken för öfrigt äfven lär vara betingad af marknadsförhållandet. 



Skogsvårdsfiirtnin^ens Tidskri/t 1903. 



