SKOGSVÄRDSFÖRENIKGENS TIDSKRIFT I903, H. Q 10. 



Några ord om svenska statens markförvärf. 



Af A. Q. Loenbom. 



I den mån nationen fått ögonen öppna för den stora fara som lig- 

 ger däri, att våra hittills såsom outtömliga ansedda skogstillgångar ex- 

 ploateras eller förminskas, har skogsfrågan för värt land vunnit allt 

 större betydelse. 



Huru olika meningarna än brutit sig om bästa medlen att råda bot 

 mot skogssköflingen och dess följder, så torde dock numera de flesta 

 vara ense om att målet härutinnan säkrast vinnes därigenom, att så stor 

 del af skogskapitalet som möjligt kommer i statens hand, då det ligger 

 i sakens natur att staten såsom mera beständig innehafvare af sin egen- 

 dom väl i allmänhet får anses vårda densamma mera rationellt och med 

 beräkning af jämn, uthållig afkastning, än den enskilde skogsägaren. Så 

 .själfklar denna sak nu synes oss, så olika uppfattning härom hade en 

 gång våra förfäder. 



Under förmenande att skogarna skulle — liksom vissa andra för- 

 valtningsobjekt — blifva bättre och intensivare skötta om desamma vore 

 enskild i stället för allmän egendom, afhände de med lätt hjärta, for 

 intet eller för en spottstyfver, staten en god del af dess värdefulla skogs- 

 kapital, och har denna betydliga minskning i statsegendom sedermera 

 mast med möda och till stora kostnader ersättas genom inköp af marker 

 för bildandet af statsskogar. 



Då det torde intressera tidskriftens läsare att erfara, huru och i hvad 

 män under de .senare decennierna arbetet med detta markförvärf fort- 

 gått, meddelas här något om resultatet däraf. 



Först torde dock vara skäl kasta en kort återblick på vår, om man 

 så nii kalla den, »statsskogssköflingsperiod». 



I början af i Sootalet lämnade kronoskogarnas tillstånd mycket 

 "frigt att önska, beroende hufvudsakligen därpå, att tillräcklig eller 

 ofvad personal för deras behöriga tillsyn och vård saknades — vårt 



SÅ:o^s;'ihWs/,fyi-»i'ijC''»s Tidskrift IQ03. 20 



