3l6 A. G. LOENBOJI. 



nuvarande skogsinstitut kom som bekant till stånd först 1S28, då stad- 

 gar för detsamma utfärdades. I stället för att nu genast vidtaga kraf- 

 tiga åtgärder för afhjälpande af dessa missförhållanden, beslöt man sig 

 för att afyttra större delen af dessa skogar, under föreställning att sköt- 

 seln å den återstående delen af dem skulle handhafvas så mycket bättre 

 — ett i sanning, ej mindre hvad angår den enskildes än i statens hushåll- 

 ning, något egendomligt sätt att resonera och förvalta sin egendom. 



Redan jämlikt nåd. bref den 4 febr. 181 1 afyttrades en del s. k. 

 rekognitionsskogar om tillsammans omkring 333,736 har — så t. ex. 

 erhöllo Ockelboverken 26,445 har. Fredriksberg och Grafvendal 24,682 

 har o. s. v., allt mot en jämnförelsevis obetydlig ersättning. 



Vidare försåldes å Öland ej mindre, under år 1818, en del smärre, 

 då med vacker skog beväxta kronoparker om tillsammans 1,260 har, 

 hvilka marker nu äro kala, utan afhändes äfven, genom nåd. bref den 

 29 oktober 181 6 och den 12 maj iSig, kronan ägande- och dispositions- 

 rätten till utmarken på samma ö, det s. k. Alvaret. 



Dessa statsskogsfientliga åtgärder nådde som bekant sin kulmen vid 

 den för alla skogsvänner odiösa 1823 års riksdag, då ständerna — ehuru 

 visserligen ej enhälligt — i hufvudsak biföllo Kungl. Maj:ts nådiga pro- 

 position därom, att kronoparkerna skulle efter föregående lokala under- 

 sökningar antingen bibehållas och skogen därå skötas på ett ändamåls- 

 enligare sätt medelst trakthuggnings införande, eller till skatte försäljas, 

 dock att från dem som bibehöllos skulle afvittras så stor del, som kunde 

 svara mot enskildes därå ägande lagliga anspråk, och skulle, (iå naturen 

 å flere skogar ej varit rätt bestämd, undersökningar därom först göras 

 och Kungl. Maj:ts pröfning underställas. 



Enligt med anledning häraf utfärdade nåd. bref den 16 mars 1824 

 och kammarkoUegii cirkulärbref den 14 april s. å. skulle alla krono- 

 parker, som ej erfordrades för flottans eller annat kronans behof, äfven- 

 som kronoallmänningar, som voro af kronoparks natur, delas i lotter af 

 15 till 40 tunnlands areal och å offentlig auktion till den högstbjudande 

 under skattemannarätt försäljas. 



På grund häraf besiktigades under åren 1825 — 1831 kronoparkerna 

 i och för denna s. k. reglering, och blef resultatet häraf, att omkring 

 "/j eller öfver 47,000 har af desamma föreslogos till afyttrande, hvar- 

 emot den återstående tredjedelen eller omkring 24,000 har skulle 

 bibehållas. 



Som emellertid denna försäljningsfråga hufvudsakligen var lagd i 

 vederbörande länsstyrelses hand, berodde det ofta på denna myndighets 

 godtycke, huru resultatet häraf utföll, så att där blick fanns för skogar- 

 nas framtida betydelse, dessa blefvo mer eller mindre bevarade, under 



