3l8 A. G. LOENBOM. 



Alfsborgs län. 



Inom detta län bortskänktes betydliga kronoskogar, så t. ex. Kroppe- 

 fjäll om 123 har- — däraf dock omkr. 50 har afsattes till ett militieboställe 



— Masteskogen med en areal af 4,524 har, stora delar — öfver 9,080 har 



— af kronoparken Edsmären, å hvilken under konung Carl XI tid lärer 

 funnits präktiga ekskogar. I våra dagar hafva näranda 2:ne kronoparker 

 betydligt utvidgats genom markinköp, den förra med ej mindre än 2,275 

 har, den senare med omkr. 82 har. Endast kronoparkerna Halle-Hunne- 

 berg räddades, kanske tack vare sitt isolerade och upphöjda läge. 



Skaraborgs län. 



Af före år 1824 befintliga 20 st. större och mindre kronoparker 

 af händes kronan ej mindre än omkr. 23,811 har, däraf af Kinne- 

 skogen 2,525 har, af Tiveden 7,166 har, hela dåvarande krono- 

 parken Billingen, g.ioi har m. m. Af dessa betydliga arealer lärer 

 erlagts köpeskilling för allenast omkring 1,120 har med, inberäknadt 

 uppdelade allmänningar, c:a 1 2,914 kronor; återstoden utlämnades gratis, 

 till stor del ät s. k, »nybyggare», hvilka, så otroligt det än kan låta, 

 genom allmän kungörelse af landshöfdingeämbetet anmanats att fritt bo- 

 sätta sig på kronoparkerna, på det att landet på detta sätt skulle blifva 

 odladt och befolkadt. Om resultatet af denna odling får man en tämligen 

 tydlig föreställning af följande skildring, hämtad ur skogs- och jaktarkiv 

 af I. Ad. Ström, hvaruti beträffande ofvannämnda Kinneskogen anföres 

 följande. »En myckenhet inhyseshjon hade nedsatt sig på Kinneskogen 

 dels med, dels utan tillstånd ; dessa sysselsatte sig mindre med jordbruk 

 än med olofliga skogshyggen och boskapsskötsel. De instängde några 

 kärr för att därpå få afbärga gräset; de lade sig till med en hä.st och 

 några kor, för hvilka de skaffade sig sommarbete genom det att de 

 antände skogen och fingo en liten rågskörd i det afbrända fältets aska. 

 Icke mindre än 162 sådana nybyggare funnos på Kinneskogen år 1825, 

 när skogsregleringen började. Hellre än att tjäna och arbeta vid ett 

 ordentligt jordbruk, nedsatte sig hjonelagen i skogarna och lefde i sin 

 fria fattigdom så länge, på detta sätt, till dess nöden tvang dem att 

 anlita staten eller enskilte om hjälp; och frän desse kojor framkommo 

 större delen af de skaror, som uthungrade ströko landet ikring. » 



Följderna af dylika upplåtelser utan minsta kontroll, eller att for- 

 dom vackra kronoskogar förvandlats till kala eller dåligt beväxta marker, 

 som lämna föga skogsafkastning och ett oftast magert bete, torde icke 

 mana till efterföljd, likasom de öfrigt vackra och tilltalande »egna hems- 

 idéerna» endast med en viss försiktighet och begränsning synas böra 



