NÄGRA ORD OM SVENSKA STATENS MARKFÖRVÄRF. 32 1 



nen alt fä öfvergå till den mera tillfredsställande inkomstsidan — det 

 egentliga ämnet för denna uppsats — och erfara hvad som, sedan gynn- 

 sammare vindar börjat blåsa för våra kronoskogar, hittills gjorts för alt 

 såvidt mtijligt utplåna följderna af gångna tiders statsekonomiska misstag. 



De första åtgärder af nämnvärd betydelse i denna riktning torde 

 vara inlösandet för skogsodling af de s. k. Svältorna i Västergötland. 

 I""ör dem, som icke förut äga kännedom härom, torde följande detaljer 

 vara af något intresse. 



Sedan hos Rikets Ständer anmälts, att tid efter annan vidtagna för- 

 sök att bringa dessa marker i skogbärande skick misslyckats, anhöllo 

 ständerna hos Kiingl. AIaj:t — under är 1857 — att åtgärder måtte 

 vidtagas i ofvanberörda syfte. 



I denna fråga hade vederbörande länsstyrelse anfört, att då hvad genom 

 dess försorg åtgjorts för att söka åstadkomma skogsväxt å dessa fordom 

 till allra största delen skogbärande marker ej ledt till nöjaktigt resultat 

 samt då uppgjordt förslag att med understöd af allmänna medel införa ord- 

 nad skogskultur under offentlig kontroll ä större områden af dessa marker 

 omintetgjorts genom delägarnes obenägenhet för sådan kontroll och däraf 

 följande inskränkning i nyttjanderätten till betesmark, återstode, enligt 

 länsstyrelsens åsikt, ej annan utväg, än att genom tillräckliga belöningar 

 upplifva hågen för skogsplantering och bereda ersättning för därmed 

 förenade kostnader. 



lunellertid fann Kungl. Maj:t, att en ändamålsenlig och för fram 

 tiden betryggande skogsvård å berörda områden ej kunde med säker- 

 het påräknas, om ej desamma blefve åt kronan inlösta och ställda 

 under offentlig myndighets förvaltning — så hade åsikterna ändrats! 

 — och beslöt förty Kungl. Maj:t enl. nåd. bref d. 7 febr. 1862, att 

 kronan skulle söka emot kontant ersättning förvärfva för skogsodling 

 erforderliga markområden af Svältorna, därvid, om så nödigt vore, mark- 

 ägarne skulle under vissa villkor berättigas åtnjuta fritt bete å anvisade 

 delar af de afträdda områdena, hvarförutom de hemman, som afträdt 

 mark, skulle, sedan skogen hunnit tillväxa så att afverkning enligt plan 

 kunde uttagas, jämväl erhålla afgiftsfri utsyning af nödigt husbehofs- 

 bränslc, dock att högst hälften af skogsafkastningen sålunda finge dispo- 

 neras och skulle resten tillfalla kronan. 



Vidare stadgades i samma nåd. bref, att jämväl innehafvare af bo- 

 ställen och kronohemman, som hade nyttjanderätt till andelar i Sväl- 

 torna, .skulle höras, huru\ida de på lika villkor ville afstå sina andelar 

 åt kronan. 



Sedan länsstyrelsen, som ägde upprätta berörda aftal, därefter till 

 Kungl. Maj:t inkommit med köpeafhandlingar, som utvisade att å Stora 



