344 c. A. HOLLGREN. 



De i det köttiga omhöljet inneslutna smä frukterna ga till stor del 

 genom taglarnes tarmkanal samt afgå slutligen med exkrementen, om- 

 höljda af hvilka de gro lättare än eljest, när de nå jordlagret. 



Jämte de nämnda fågelslagen förtära äfven kol- och dubbeltrasten, 

 rödvingstrasten, sångtrasten, domherren, tallbiten, tjädern, orren, me- 

 sarne m. fl. rönn- och oxelbär, och bidraga äfven de att sprida träden, 

 dock inom mera inskränkta lokaler, då de fiesta af dessa fåglar äro 

 mera stationära än de två förstnämnda. 



På vissa ställen i tallskogarne kan man få se stora områden med 

 insprängd rönn bland tallarne. Det är å ställen, hvarest fåglarne, sedan 

 de ätit sig mätta i rönnträden, haft för vana att slå ned för att 

 hvila eller också haft sitt tillhåll om nätterna. Äfven å kala ljunghe- 

 dar i Halland har jag funnit, hurusom en mängd rönnträd spirat upp 

 inom ett visst område. Detta har då befunnits beläget mellan stället, 

 hvarest rönnträd vuxit och den talldunge, där fåglarne mellan målti- 

 derna uppehållit sig. Under flygandet mellan dessa ställen hafva deras 

 e.xkrementer med däri inneslutna frön fallit ned i ljungen, och så hafva 

 rönnar spirat upp. På enahanda sätt hafva öarna i hafvet fått sina 

 där växande rönnar och oxlar införda.' 



Mången har nog flera gånger lagt märke till, hurusom uppe i träds- 

 klykor och i springor i murar rönnar (»flygrönn») uppspirat; det är 

 fåglarnes verk." 



Komma vi så till skogsbuskarne: brakvedsbusken, enen, hasseln, 

 flädern och olvonbusken, sä äga äfven de för vissa fåglar och mindre 

 däggdjur smakliga frukter, hvarigenom deras spridning underlättas. 



Brakvedsbuskens bär ätas af trastar och domherrar samt af hack- 

 spettar — den enda gång i mitt lif, jag sett gråhufvade hackspetten i 

 det fria, var i Södermanland i en dylik buske, där han var sysselsatt 

 med att förtära bären — och egendomligt nog äfven af sådana insekt- 

 ätande fåglar som rödhakesångaren och svarthufvade sångaren. 



Enens bär (bärkottarne) ätas af snöskator och sidensvansar och 

 föras fröen med dem till aflägsna trakter och öar. Vidare ätas enbären 

 af orrar, tjädrar, rapphöns m. fl. fåglar, som också i sin mån blifva 

 nyttiga härutinnan. 



' Att på Azorerna och Madeira sä jjotlt som alla buskar och träd äro försedda med 

 bär, har man trott sig kunna förklara därigenom, att fäglar öfverfört frukterna från när- 

 maste fastland. 



- Vä.vten misteln eller mistelten ( Viscum album), som såsom parasit vä.\er uppe i 

 trädens kronor, skulle, anser man, ej kunna utbredas, såvida ej hans tunga frukt spredes 

 af misteltrasten eller dubbeltrasten (Turdus viscivorum). Om muskotnöten har man sagt, 

 att den ej kunde gro innan den passerat muskotdufvans mage. 



