o.M n[..i;DNiNG. 351 



til en rigtig forstaaclsc af, livad jcg har villet frcmhoklc, at kjcnde 

 liaktbltrdningens (gruppchugstcns) stilling til det norske skogbrug. Helt 

 -^iden forstmester Barths dagc har norske skogsmaend i skrift og tale 

 arbcidet paa at faa indfort en mere gruppevis hiigstforni i de private 

 >^koge istedet for den altfor meget iidbrcdte dimcnsionsbleedning. Sit 

 officielle stempel har denne Inigstform faaet ved de af skogdirektcjren 

 i 1896 udfserdigede »regler for driftsplaners udarbeidelse for de offent- 

 lige skoge». Det heder her blandt andet vcdkommendc traktbla?dnin- 

 gen: »Perioden udstrspkkes til 40 aar .... Hugsten sjjrcdes i smaa 

 grupper af k\a(lratisk form i storrelse fra 4 til 7 ar for gran og 7 til 

 10 ar for furu eller i rektangula?r form med ca. 10 ar for gran og 20 ar 

 for furu samt hoist 20 ii 2,5 meters bredde og med smalsidcn mod den 

 hserskcnde vindretning. Anvendes den sidste maade, gjensaettes 3 

 frotrcEr pr. 10 ar for furu og s for gran. Hugsten bor saavidt mulig 

 samles paa en trakt, som mindst maa udgjore i/,,, af det for perioden 

 udlagte areal. Efter 10 åars forlob kommer hugsten tilbage til samme 

 trakt, idet entcn de gamle grupper udvides eller nj-e hugges.» 



] Ivad jcg i min artikel har sogt at paavisc, er det, at periode- 

 indelingen samt denne sneevrc ramme for hugstens udforelse maa veere 

 mindre heldig, da den tillader for lidet frit valg ved hugstens anlaeg 

 og nodvendigvis medforer hugst af trter, som endnu staar i sin fulde 

 vaekst, hvilket jcg mange gange ved udlaegning af gruppehugster 

 efter driftsplanerne selv har erfaret. Jcg har derfor troet, at det vilde 

 vaere en \inding for vor gamle gruppehugstmetode, om man akcepte- 

 rcde den af hr. Wallmo anbefaledc 12 — 1 5-aarige turnus över hele 

 blokket, ophaevede periodeindelingcn samt til en vis grad anvendte 

 blaedningsgalring og lyshugning, hvorimod den oprindelige form for 

 gruppernes förste aabning og deres udvidelse eller beståndets såkaldte 

 opruUing» burde bibeholdes. De rette vinkler og frotraernc i grup- 

 perne kan dog undvseres. 



Jeg har saaledes paa ingen maade sogt at skabe noget nyt, men 

 kun fremsat et forslag til forbedring af det gamle. 



At der er nogen forskjel paa dette og den af hr. Wallmo op- 

 rindelig beskrevne rationelle blaedning maa vel medgives. I hvert fald 

 har man vistnok överalt her i Xorge, hvor hr. Wallmos bog er ble\en 

 kFst, opfattet ham saadan, at gjenva?ksten fra först af skulde fremkaldes 

 paa meget mindre aabninger cnd hvad der har vaeret foreneligt med 

 (len hos os brugelige gruppehugst, samt at dette skulde ske i et ganske 

 stferkt lyshugget bestand. Hvis dette har vaeret en misforstaaelse, .saa 

 er den ialfald meget undskyldelig, naar man laeser f. eks. folgende pag. 

 42 i hr. Wallmos bog: »Och hvart io:de eller högst hvart i5:de år 



