11 



dandc. Det mest praktiska diirvid iir att indela de klafvade stam- 

 marne i klasser, ej iiiindri' iiii .'!, helst 4 a T), om liha antal stammar i 

 hvarje klass samt att uträkna grundytan fiir hvarje sådan, pä sätt fram- 

 går af tab. I. Om man vill noggrant beräkna klassens kubikinnehåll 

 efter medelstammens för samma klass och söker medelstammen genom 

 att dividera trädantalet uti klassens grundyta,' måste denna beräk- 

 ning göras ytterst noggrann. Om så sker, gifvcr förfarandet ett godt 

 resultat blott under förutsättning att profstamniar sedan kunna upp- 

 sökas med grundytor, fullkomligt motsvarande medelstammens. Stam- 

 l-hisseus litliikiinichåll hör därför hrräknas efter förhållandet mellan 

 profstanimarncs och klassens (/riindijta; alltså 



K = k-, 



h 



9 



O 



däri A' betecknar klassens kidiikinnehåll och k profstammarnes, samt 

 (t och (j klassens och profstammarnes grundytor. 



Ett annat siitt är att fcir hvarje stamklass utröna dess medelhöjd 

 {//) och medelfonntal (i"'), då, oafsedt profstammarnes kubikinnehåll, 

 som således ej bchöfver uppskattas, stamklassens kubikinnehåll erhälles 

 enl. 



A' = G X i7 X /', 



K G 



däri G motsvarar klassens grundyta, H dess medelhöjd och F dess 

 medelformtal. På sätt som ofvan angifvits sökes medclstammcn, hvars 

 höjd och formtal anses vara lika med H och F. Äf\-en om man till 



' Gruiulytan inotsvaraiide /> och vice versa samt dessa tals iiuiltiplar 

 tiiinas uti talieller; se Holinerz »Skogstaxation», Walliiios »KatiDiiell skojisaf- 

 verkniiii;» ncli Zelléiis »Fickljok för skogsman» I, eller »Handbok för skogsniiin». 



