20 



Detta gäller nu endast volymtillväxten och således oafsedt ökad kva- 

 litetstillväxt. Endast genom att jämföra den absoluta produktionen 

 per hektar före och efter gallringen, i förra fallet alltså jämväl å de 

 sedan bortskaffade stammarne, kan en fullständig kännedom vinnas 

 om dessa förhållanden. 



Wimmenauer har för att klargöra denna fråga, äfven hvad angår 

 värdet, uppstält följande formel 



H. 1,0 ? + I) . 1,0 2J = H. 1,0 1/ + n . 1,0. r, däraf 



Däri 1,0.= 1+^-, l,0,>=l + j|^o. s. v. 



H = hufvudbestandets värde ; 

 I) = mellan- » > ; 



.? = värdetillväxt ,% å det gallrade If, 



y = >' » å det ej gallrade H; 



x= » » å mellanbeståndet, om detta fått kvarstå, och 



p = den forstliga räntefoten. 



Procenterna ,?, y, x äro genomsnittstal för en flerårig period. 

 Han drager häraf följande slutsatser: 



1) Uthugguingen är obctingadt nyttig i fråga om alla stamklasser, 



i hvilka x <i p, emedan I)(x — jj) för dem blir negativ och i 

 hvarje fall < H{.r — >/), till och med om ," — // = O, alltså 

 när genom gallringen ej orsakas nägon tillväxtökning å hufvud- 

 beståndet. 



2) Då X = p, lönar sig gallringen blott för så vidt r därigenom 



blir något större än y . 



3) Då X > p, är uthugguingen endast allt fortfarande nyttig, när 



{z — II) är åtminstone något >-=.(« — p). 



Jd 



Af ett flertal sätt för hjälpgallringen måste det bästa anses vara 

 när (differensen) J = H{z — y) — D{x — p) eller, bekvämare för under- 

 sökningen, A = -ff(? — y) + IKp — *) upjjnår maximum. 



D:r Lorey i Tiibingen biträdde ej obetingadt dessa slutsatser, da 

 det fallet är möjligt, att en stamklass D i sin värdeproduktion («) 

 står under p och det oaktadt måste bibehållas af anledning att, i hän- 

 delse klassen borttoges, z icke nådde eljest möjlig storlek öfver // eller 

 kanske t. o. m. ginge imder y. Han anser därför, att de enskilda ele- 

 menternas förhållanden kunna vara väsentligen mer komplicerade, än 

 som framgår af W:s satser. Afven om dessa karakterisera flertalet af 

 förekommande fall, är det från L:s synpunkt tvifvelaktigt om de om- 



