Kungl. Maj:ts Nåd. ['ropositimi N:o 46. 21 



sagdii tunulaudtal bekomma eu belöning, beräkuad elter 5 riksdaler banko 

 f(")r hvarjc tunnland. l);irjiimlo bestämdes en belöning af 200 riksdaler 

 banko för den bästa fröhandeln i hvarje län, med villkor att inom fem är 

 därefter genom samma handel kunde anses föryttrade minst 1,000 

 skälpund för utsäde dugligt tall- eller granfrö, och att dylikt frö medelst 

 , samma handel hållits köpaix' tillhanda under minst tvä är. Något 

 i väsentligt inflytande på skogarnes löryngring lärer emellertid detta 

 premieringssystem icke hafva utöfvat. 



I särskilda skrif\elser iramhöUo vidare ar 1854 ständerna, nöd- 

 ' vändigheteu af lagstiftningens mellankomst för att afvärja vådorna 

 ! af skogarnes vanvård och den ringa omsorgen om återväxten samt 

 I anhöllo, dels att ett på vetenskapliga grunder byggdt, ei"ter olika 

 ' orters beskatfenhet lämpadt hushallningssätt måtte införas å de all- 

 männa skogarne, och dels att samfällda oskiltade skogar måtte ställas 

 under tillsyn af jägeribetjäuingeu tillika med ombud ftir delägarne, 

 hvarförutom stiintlerna ansågo, att åverkan borde bestraffas såsom tjufnad. 

 I anledning häraf ocli enär därjämte, såväl hos rikets ständer, som vid 

 det år 1853 hållna sjätte allmänna svenska landtbruksmötet, fråga, före- 

 . kommit om möjlighet att förebygga ödeliiggelse af enskild skogsegen- 

 (lom samt, om statens rättsenliga åliggande och befogenhet att vaka 

 k öfver begagnandet och behandlingen af de skogar, som tillhöra enskilda 

 personer, tillsatte Kungl. l\Iaj:t den 20 juni 1855 en kommitté med isss. 

 lippdrag att afgifva utlåtande och förslag, om och hvilka åtgärder, 

 Iriiu lagstiftande eller verkställande makters sida kunde vara att vid- 

 taga i ändamål att förekomma den till framtida skogsbrist och menliga 

 klimatiska verkningar ledande förödelsen af skogarne i landet samt att 

 i allmänhet befrämja en förbättrad skogshushållning. 



Denna kommitté afgaf i l)etiinkande den 28 juni 185G bland isse. 

 annat ett förslag till iörordning om skogarne i riket. Detta förslag 

 upptog utom förbud mot allt svedjande i skog och betesmark samt 

 getters utsl;i])pande i skog till betning, samt särskilda bestämmelser 

 om skyddsskogar, vidare en föreskrift af följande lydelse : »Skulle 

 Ti.igon ägare, vare sig till frälse- eller skattejord, den honom till 

 begagnande af hemmanets skog medgifna rätt och frihet missbruka 

 genom att skogen å till skogsbord ägnad mark, utan ändamål af odling, 

 sköHa och foröda, såsom i nästföl j ande § sägs; då ma Konungens 

 brfallningshafvande äga att, sedan af honom utsedde sakkunnige män 

 jiimte öfverjägmästaren i länet meddelat sitt på undersökning a stället 

 grundade yttrande, samt jordägaren erhållit tillfälle att sig förklara, 

 i vid verksamt vite tills vidare förbjuda skogens anlitande till annat än 



