Kiingl. Maj.ts Nåd. Froiiositmi N:o id. 27 



Med åberopande af detta material afläranade Kungl. Maj:t till 1874 'SU- 

 års Riksdag en proposition angående åtskilliga skogsväsendet rörande 

 frågor, därvid Kungl. Maj:t beträifande de enskilda skogarne framlade 

 fiirslag till en fömrduing angående enskilde skogsägares skyldigliet att 

 efter afverkuing soi-ja för skogsåterväxt, hvilket förslag Kungl. .Maj:t 

 ansett hällre biira grundas pa de af landtl»ruksakadeinien, skogsstyrelsen 

 och norrländska skogskonnnittén aigilna förslag än affattas i enlighet 

 med den för Gotland gällande f<'>r fattning. 



Det utskott, hvartill frågans behandling öfverlämiiades, fram- 

 ställde emellertid ett nytt förslag till förordning angående åtgärder 

 till förekommande af skogsföriklelse, utgörande en omarbetning af 

 t gotlandslagen och skiljande sig från det af KungJ. ]\Iaj:t frandagda 

 f«>rslaget liufvudsakligen däri, att, därest åtgärder för återväxt ej vid- 

 tagits, Kungl. Maj:ts befallningshaivaiide skulle äga att ej allenast vid 

 , vite förelägga sådana åtgärder utan ock, oin så pröfvades nödigt, ställa 

 don återstående skogen eller viss del däraf vid vite under förbud, an- 

 tingen sa, att den ej finge anlitas för annat än husbeliof, eller ock på 

 det sätt, att träd under vissa dimensioner ej finge säljas eller bortföras, 

 allt till dess åtgärder för återväxt vidtagits. Några reservanter för- 

 ordade Kungl. j\Iaj:t8 förslag, dock med den ändring att Kungl. 

 Maj:ts befallningshafvande skulle äga endast med förnyade och höjda 

 viten förmå jordägare att fullgöra föi-eskrifna villkor. Andra kammaren 

 biföll utskottets och Första kammaren reservanternas förslag. Dessa 

 i beslut ansågos ej kunna sammanjämkas, såsom hvilande på olika grun- 

 '. der, utan fick frågan förfalla. 



I Emellertid upptogs detta förslag med en eller annan modifikation 



I vid tlere följande riksdagar af enskilda motionärer. Så väcktes 1878 

 - inom Riksdagen motion om antagande af en förordning angående åt- 

 gärder till förekommande af skogsförödelse, som skulle innefatta en 

 sammanjämkning af kamrarnes år 1874 fattade beslut. Aren 1883, 

 1885, 1888, 1894 och 1895 framlades frågan fortfarande genom särskilda 

 motioner inom Riksdagen till öfvervägande i den ena eller andra formen. 

 Ingen af dessa framställningar föranledde någon åtgärd från Riksdagens 

 sida. Såsom skäl för afslag anfördes än olämpligheten af ingrepp i 

 den privata äganderätten, än att frågans stora betydelse kräfde, att 

 ' den ej histes blott på enskild motionärs framställning, än att saken 

 .' vore föremål för Kungl. Maj:ts fortsatta utredning, hvars resultat borde 

 . ufvaktas, än att de ifrågasatta lagstiftningsåtgärderna skulle kunna för- 

 dröja eller förhindra fastställelse å förslag, som ett eller annat landsting 

 redan \ore betänkt på att framlägga. 



