Kimrjl. Ma}:ls Nåd. Propositi&n No UL 29 



YAi omslag i den upplattnino-, som i detta doraänstvrelseuH utlåtande 

 tag-it sig nttrvck, skodde omollortid inidor det i'(')ljaiulo årtiiind(>t »x-h 

 förbercddc^s däraf, att inom åtskilliga landsting torslag till lokala skogs- 

 lagar väcktes och af landstingen tor deras del antogos. Härigenom blef 

 uppenbart, att man i orterna, där fiiljderna af don enskilda skoginis- 

 liällningcns brister trädde i dagen, icke delade den i domänstyrelsens 

 berörda utlåtande uttalade uppfattning. 



Ifrågavarande lagförslag kunna i afseende å de grundsatser, hvar- 

 uppå de äro byggda, indelas i två grupper, äfrrräxtlagar och dimensions- 

 lagat-i de förra härledande sig från södra (kden af landet och bildade 

 efter den ursprungliga gotlandslagen såsom mönster, de senare från 

 Norrland och upptagande, om än mod åtskilliga modifikationer, nurr- 

 Ixittcus- och västerbottenslagens föreskrifter. 



Så afgåfvos förslag i förstnämnda riktning af Kalmar läns södra lands- 

 ting och af -fönkiipings läns södra landsting, i den senare riktningen af lands- 

 tingen i Jämtlands och i \'ästernorrlands län. Ofver den af .Jämtlands läns 

 landsting gjorda Iramställningen, som afsåg äfven Västernorrlands och 

 Gäfleborgs län, anbefalldes domänstyrelsen att efter vederbörande lands- 

 tings och länsstyrelsers hörande afgifva utlåtande, hvilket styrelsen afgaf 

 1 89'). Däri afstyrkte styrelsen framstiillningen om införandet i de sist- 

 uiimnda länen af en dimensionslag. Skälen härför voro hufviidsakligen, 

 att dimensionsafvorkning i äldre eller öfveråriga skogar ingalunda be- 

 fordrade skogarnes föryngring och ej heller i afsevärd mån irämjade 

 ilen kvarvarande skogens utväxande, då denna, ehuru af mindre di- 

 mensioner, till följd af åldern afslutat sin tillväxt och trots friställ- 

 ningen ägde ringa förmåga till vidare utveckling. Skulle föryngring och 

 A'äxtliga ungskogar efter afverkuingeu erhållas, måste denna utföras enligt 

 andra grunder än trädens dimensioner. Af de allmänna skogsty])crna, tall- 

 hedar, öfvergångsskogar, blandskogar och granskogar, förekomme gran- 

 skogar i vidsträckta delar af Jämtland samt blandskogar i kustorterna. 1 

 dessa skogar ställde sig dimensionsafverkningen synnerligen ogynnsam, sär- 

 skildt genom den vid slutna granskogars utglesning uppkommande gran- 

 torkan och benägenheten hos detta träslag att å de alltför små luckorna 

 efter dimensionshuggningen i blandskogarna uttränga tallen. Dessa olägen- 

 heter skulle mera kännbart drabba skogshushållningen i tle nu ifrågavarande 

 tre länen, än i de två nordligaste, alldenstund i de förra orterna gran- 

 och blandskogar förekomme i mycket stor utsträckrung och skogs- 

 bestånden där i allmänhet vore mera slutna och därf<>r mera mottag- 

 liga för plockhuggningens menliga inflytelser, än iallot vore med de två 

 nordligaste länens i anseende till mager jord och svagare fröproduktion 

 merendels glesvuxna skogar. 



