34 



Kungl. MaJ.is Nåd. Proposition N:o 46. 



I detta betänkande har kommittén lämnat en redogörelse för de af 

 kommittén anställda undersöloiingar angående skogarnas tillstånd i landet 



angående de 

 dock med många undantag, äro i 



allmänt resultat 

 angifvit, att de. 



och därvid såsom 



enskilda skogarne 



ett vanvårdadt skick och i regeln föremål för en mer eller mindre stark 



öfverafverkning. Storleken af denna öfverafverkning har kommittén 



ansett sig icke kunna med bestämdhet uppgifva, men lämnar kommittén 



en redogörelse för de beräkningar, som i sådant afseende blifvit tid 



efter annan 

 mitten. För 



verkställda dels 



del har kommittén 



beräkningar 



egen 



brist 



pa 



rörande 

 tillf örlitlio-t 



af enskilda personer, dels af skogskom- 



^ som vid 



skog-arnes närvarande afkastning möta i följd af 



vara så betydande, att kom- 



statistiskt 



underlag, 



mitten icke funnit någon utväg att öfvervinna dem. Tillväxten å de öfver- 

 afverkade skogarne kunde nämligen icke ens närmelsevis säkert beräknas. 

 Jämte det kommittén nödgats betrakta det såsom obestridligt, att den 

 nuvarande förbrukningen af skogsprodukter medför en betydande öfver- 

 afverkning, samt att landets skogar allmänneligen vanvårdas, har kom- 

 mittén emellertid sökt utreda, huruvida, om landets kalmarker försattes 



1 skogbärande skick samt tillijva god skogshushållning, särskildt god 



föryngring, allmänt komme att tillämpas, skogsafkastningen skulle kunna 

 fylla nämnda förbruknings behof. 



Denna utredning har ledt till det resultat, att skogarnes afkast- 

 ningsförmåga skulle öfverstiga förbrukningen inom Norrbottens och 

 Västerbottens län med 313,000 kubikmeter samt i landet söder om Norr- 

 land och Dalarne med 620,000 kubikmeter, hvaremot i mellersta och 

 södra Norrland samt Dalarne förbrukningen skulle öfverstiga afkast- 

 ningsförmågan med 375,000 kubikmeter. Kommittén betonar emellertid, att 

 denna beräkning skett under den antagna förutsättningen, att icke alle- 

 nast de i södra delarna af landet befintliga, af ålder kala marker, i 

 vtvidd uppgående till en half million hektar, vore skogbärande, utan 

 äfven de mångdubbelt vidsträcktare skoglösa eller ytterst dåligt beväxta 

 marker, som i öfrigt finnas inom landet, vore försedda med normalt 

 virkesförråd. Under nu rådande förhållande hade man i stället att räkna 

 med en afsevärd brist. Först årtionden efter det förutnämnda områden 

 blifvit försatta i nöjaktigt skogbärande skick, anser kommittén jämvikt 

 emellan tillväxten och afverkningen kunna ernås på annat sätt, än genom 

 att förbrukningen betydligt inskränkes och virket i 



skogarna bättre till- 



varatages. 



Den 



tillstånd 



verkställda undersökningen angående de svenska skogarnes 

 synes alltså å ena sidan visa, att landets skogsmark, väl vår- 



