Kungl. Majds Nåd. Proposition N:o 46. 39 



att upphöra, ocli i stiillet den behållna afkastningeu utdelas efter oför- 

 medlade hciiiniantalet, hvarigenoni undvekes icke blott det ämne till 

 stridigheten, suin de årliga utsyiiiugarua af allmänningarnas produkter 

 dittills gifvit, utan äfven orättvisan af stadgandet, att den, som hade 

 egen skog, ej vore berättigad till utsyning från allmänningeu, ett 

 stadgande, som icke kunde anses verka uppmuntrande till omsorg om 

 den egna skogens vård. Till häradsbornas säkerhet föreslogs, att den 

 årliga redovisningen för allmänningens afkastniug skulle dem för gransk- 

 ning delgifvas, samt att de skulle Jiga följa hushållningen å allmänningen 

 med sin uppmärksamhet samt däremot göra erinringar, hvilkas Ijefogen- 

 het skogsstyrelsen hade att pröfva. 



I öfverensstämmelse med detta förslag samt innehållet af en af 

 Kimgl. Maj:t i ämnet till rikets ständer aflåten skrifvelse, beslöto desse 

 vid riksdagen 1856 — 1858, 'att häradsallmänningarna borde bibehållas 

 oförminskade ocli oskittade samt stå under skogsstyrelsens vård och 

 förvaltning, i ändamål af enahanda regelbundna förvaltning som krono- 

 skogarae, men med rättighet för dem, som efter hittills gällande grunder 

 kunde anses såsom delägare i dessa allmänningar, att tillgodonjuta den 

 behållna afkastningeu däraf, antingen in natura eller med de därför 

 inflytande penningarne, på sätt delägarne kunde sins emellan öfverens- 

 komma, dock att kostnaden ej mindre för skogarnes indelning, där 

 sådan ej redan skett, än äfven för deras vård och skötsel, skulle i 

 första rummet af afkastningeu godtgöras. I underdånig skrifvelse den 

 27 februari 1858 protesterade emellertid bondeståndet häremot. Under 

 åberopande af don allmänna grundsats, att alla skogsrättigheter, som 

 i laga ordning tillkommit, boi-de oförändrade bibehållas, samt att i följd 

 däraf delägarne uti de till menigheterna upplåtna häradsallmänningarna 

 borde i afseende å dispositionen däraf bibehållas vid samma rätt, som 

 de dittills åtnjutit, hemställde ståndet, att i detta fall 'agen måtte 

 oförändrad förblifva, vid hvad den hittills varit. 



31ed anledning af denna skrifvelse fann Kungl. Maj:t, enhgt bref 

 till chefen för skogsstyrelsen den 29 januari 1859, skäligt medgifva 

 den förändring i omförmälda vid riksdagen 1856 — 1858 godkända 

 förslag angående hushållniugen med häradsallmänningarna, att dessa 

 skogar, där menigheterna sådant önskade, skulle sta imder vård och 

 förvaltning af delägarne eller deras ombud men under skogsstyrel- 

 sens kontroll och tillsyn, så att de erhölle samma regelbundna be- 

 handling som kronoskogarne, samt anbefallde uppsättande af förslag- 

 till förordning härom i sådan riktning. I anledning häraf äfvensom i 

 följd af enskilda motioner i olika syften återkom frågan om dessa 



