5:2 Kuncfl. Maj.is Nåd. Proposition N:o 46. 



omhäuderhafts, hvadan hushållningens uthållighet icke vore ådagalagd. 

 Om än i enstaka fall skogsskötseln nu utfördes väl, ansåge styrelsen 

 dock, att full trvggliet för häradsallrnänniugarnas skötsel och förvalt- 

 ning med hänsyn jämväl till framtiden och de efterkommandes rätt 

 vunnes, på sätt kommittén framhållit, allenast därigenom, att samtliga 

 dessa skogar ställdes under skogsstatens vård och förvaltning. 



Emot anmärkningen, att skogsstatens förvaltning af häradsallmäu- 

 uing måste blifva dyrare än delägarnes, vore att erinra, att utgifterna 

 för bevakningen vore desamma, oberoende af, utaf hvem allmänningen 

 förvaltades; och då skogsodlings- och andra arbeten för skogsvården icke 

 kunde genom att utföras af skogsstaten antagas blifva dyrare i annat 

 fall, än att dessa arbeten för allmänningens och dess afkastnings vid- 

 makthållande måste verkställas i större omfattning eller med större 

 omsorg, än som förut under delägarnes förvaltning skett — i hvilket 

 fall den större utgiften vore fullt berättigad — måste orsaken till den 

 befarade större kostnaden siikas i den ersättning, som för skogsstatens 

 förvaltning nu utginge till statsverket. 



Denna ersättning, som beräknas efter resereglementet för jäg- 

 mästarens förrättningar å allmänningen med iakttagande däraf, att 

 kostnaden fördelas på samtliga skogar, hvilka under samma resa besökas, 

 uppginge i förhållande till arealen till ett ganska ringa belopp för de 

 större allmänningarna, men kunde däremot, hvad de mindre beträfiade, 

 i synnerhet om de låge aflägse från andra allmänna skogar, blifva i 

 förhållande till arealen och afkastningen ganska stor. Älåugen gång 

 torde ock af denna anledning vid tillämpningen icke kunnat upptagas 

 alla de förrättningar, som blifvit verkställda. Men olägenheten af denna 

 ojämnhet i ersättningsbeloppen, betungande för de mindre allmän- 

 ningarna, skulle allijälpas därigenom, att ersättningen till statsverket 

 finge utgå med ett Aåsst belopp för hektar, därvid äfven vunnes, att 

 skogspersonalen undginge de med det nuvarande beräkningssättet för- 

 enade tidsödande skrifgöromål. För såvidt större skiljaktigheter icke 

 förelåge i skogsbrukssätt och skogsprodukternas tillgodogörande, hvilket 

 icke vore fallet inom de delar af landet, där häradsallmänningar före- 

 komme, vore arealen såsom beräkningsgrund fullt motiverad däraf, 

 att arbetet med skogens skötsel i allmänhet stode i ett direkt förhållande 

 till denna, hälst allmänningsskogarne endast i få fall öfverstege 4,000 

 hektar och det från statsverkets synpunkt kunde vara likgiltigt, om 

 jägmästarens förvaltningsbestyr med de mindre af dessa skogar blefve 

 i förhållande till arealen något drygare än med de större, blott arbetet 

 ersattes statsverket efter för medeltalet skälig beräkningsgrund. En 



