58 Kungl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 46. 



leda, hvarefter domänstja-elsen antingen å förhållandet fäster vedei 

 börande drätselkammares uppmärksamhet eller ock jämlikt § 5 vidtage 

 åtgärd för skogens ställande under skogsstatens vård och förvaltningf 



§ 7. 



Kostnaderna för stadsskogs förvaltning och vård bestridas med 

 stadens medel. I dessa kostnader inbegripas utgifterna för upprättande 

 af hushållningsplan och revision däraf samt för aflöning af skogvaktare 

 äfvensora, då stadsskog är ställd under skogsstatens vård och förvalt- 

 ning, staten tillkommande ersättning enligt gällande resereglemente för 

 skogstjänstemans förvaltningsåtgärder. 



Öfver detta förslag hafva yttranden afgifvits af stadsfullmäktige 

 i de städer och Kungl. Maj:ts befallningshafvande i de län, där stads- 

 skogar finnas, hvarjämte domäustyrelsen inkommit med infordradt under- 

 dånigt utlåtande. 



Af de afgifna yttrandena inhämtas, att stadsfullmäktige i 17 af 

 de 72 städer, som äga stadsskogar, motsatt sig inskränkning i städernas 

 nuvarande rätt att fritt ordna sin skogshushållning. Såsom skäl upp- 

 gifves, att skogarna utan sådan inskränkning nöjaktigt vårdades, att fast- 

 ställandet af hushållningsplan vore olämpligt såsom alltför mycket bin- 

 dande vid tillgodoseendet af städernas växlande behof af skogsprodukter 

 eller inkomst genom försäljning af sådana, att städernas utveckling 

 kräfde, att viss del af skogsmarken finge vid behof användas till tomt- 

 platser, lastageplatser, egna hem för stadens arbetare med flere dylika 

 ändamål, samt att städerna ej borde hafva sämre rätt till sin skog än den 

 enskilde, hvarför det vore tillfyllest, att för enskildes skogar nu gällande 

 eller blifvande lag tillämpades på städernas. Jämväl har framhållits, 

 att dryga kostnader skulle genom författningsförslaget föranledas, i 

 synnerhet då revirförvaltarens ersättning skulle utgå enligt reseregle- 

 mentet. I de städer, hvilkas skogar endast hafva olDetydlig areal, hafva 

 stadsfullmäktige framhållit, att kommitténs förslag för deras förhållan- 

 den hvarken vore lämpligt eller behöfligt. Därjämte har anmärkts, att 

 åtskilliga stadsskogar icke innehölle den areal, som i kommitténs tabell 

 vore upptagen. 



Ett flertal stadsfullmäktige har däremot ansett lagbestämmelser 

 i det af kommittén angifna syfte vara af behofvet påkallade, därvid likväl 

 framhållits, att i författningen borde intagas stadgande om städers rätt 



