66 Kungl. Mnj:fs Nåd. Proportion N:o 46. 



allmänhet å ifrågavarande allmänningsområden vore i alltför hög grad 

 beroende på de af delägarne tillsatta allmänningsstyrelser, hvarigenom 

 intresset att öka fonderna kommit att tillgodoses vida mer än skogs- 

 vården, att särskildt den af allmänniugsstyrelsen antagne förvaltaren 

 vore för m^^cket lieroende af denna styrelse för att kunna gent emot 

 nyss angifna intresse göra skogsvårdens kraf gällande samt att under 

 sådana förhållanden knappast vore att påräkna, att allmänningsskogarne 

 komme att erhålla sådan skötsel, att de för framtiden blefva oförminskade. 

 Genom att vidtaga åtgärder, enligt hvilka Kungl. Maj:ts befallnings- 

 hafvande skulle äga förordna förvaltare och vederbörande öfverjäg- 

 mästare åläggas inspektionsskyldighet öfver skogsvården, skulle visser- 

 ligen förhållandena något förbättras, men ingalunda enligt Kungl. 

 Maj:ts befallningshafvandes mening ernås, hvad med kommitténs för- 

 slag afsåges ; och då det af skäl, som kommittén anfört, vore statens både 

 rätt och plikt att tillse, det en fullt rationell skogsskötsel å ifrågava- 

 varande skogar infördes, livilket med hänsyn till deras högst omfattande 

 betydelse vore såväl i komniunernas eget som länets oeli statens väl- 

 förstådda intresse, och då vidare detta icke kunde ske \)å ett fullt be- 

 tryggande sätt, med mindre dessa skogar ställdes under skogsstatens vård 

 och förvaltning, har Kungl. Maj:ts befallningshafvande ])å det lifligaste 

 tillstyrkt kommitténs ifrågavarande, ei\ligt Kungl. Maj:ts befallnings- 

 hafvandes åsikt väl grundade förslag. 



Kungl. Majits liefallningshafvande i (läfleborgs län har, ehuru 

 beträfiande Hamra ka])ellags besparingsskog något missbruk af den 

 genom reglementet åt delägarne gifna rättighet att genom sin all- 

 männiugsstyrelse hafva närmaste vården och förvaltningen af skogen 

 veterligen ännu icke förekommit, ansett i likhet med kommittén, att 

 skogsvårdsintresset skulle l;)ättre tillgodoses genom besparingsskogens 

 ställande under skogsstyrelsens förvaltning. Länsstyrelsens inseende 

 (ifver skogen inskränkte sig nämligen endast till förordnande af dels 

 ordförande i allmänningsstyrelsen, dels en af de tre revisorer, som hade 

 att granska skogsmedelsfondens räkenskaper, dels skogstjänsteman att 

 styrelsen tillhandagå. Af dessa skulle \äl den sistnämnde, syntes det, 

 utgöra den bästa trygghet för ändamålsenlig skogsvård, men han in- 

 toge, på sätt kommittén anmärkt, en af allmänningsstyrelsen beroende 

 ställning. Kungl. Mapts befallningshafvandes bemödande att genom 

 fastställande af instruktion för skogstjäustemannen och skogvaktaren 

 närmare angifva deras förhållande till styrelsen hade af delägarne i 

 skogen mottagits med ogillande och föranledt underdåniga besvär 



