Kunfjl. Maj. is Nåd. Proposition N:o 4<). 7'> 



liiiiiir si^-. Do skiil, som anförts mot förslagens genomföraude, hafva 

 sviits mig icke äga den innebörd eller vara så vägande, att man därför 

 wkidle ()f\ crgifva det enligt min mpiiing lytdclig-t funna uppslag till en 

 åtminstone tills vidare nöjaktig lösning af den under alla fiirliallandeii 

 sviiriiista skogsfrågan, som kommittén gifvit och som på många håll 

 vunnit liflig anslutning. l*c fcircslagna frn-fattniiigarna synas mig vara 

 af beskatfcniict att kunna tiiliimpjis, oberoende af vart vidsträckta lands 

 olika natmloiliallanden, och icke förhindra genomförandet af special- 

 lagstiftningar, som niiijligon för vissa orter framdeles kunna blifva 

 af beliof\et påkallade. Afven om man måste tänka sig, att olägen- 

 heter eller svårigheter i ett och annat afseendc kunna uppstå vid till- 

 lämpningen af den nu itrågasatta skogslagsstiftningen, äro dock de 

 fördelar, som därigenom skulle beredas vår skogshushållning, i stort 

 sedt så öf\-ervägande, att man måste låta dessa betänkligheter falla. 

 Då, enligt hvad allmänt erkännes, behofvet af lagstiftningens snara in- 

 gripande pa detta område äi- trängande, synes icke heller böra ifråga- 

 sättas att ytterligare imdanskjuta afgöraudet af denna så länge på 

 dagordningen stående fråga, utan anser jag det vara synnerligen ange- 

 läget, att densamma i det s;i vidt möjligt utredda skick, hvari den nu 

 botinnes, i hela sin vidd bringas under statsmakternas ompröfning. 



Sasoni jag redan erinrat, har kommittén ansett, att de i nu ifråga- oen nya 

 \araude f(">rfattningsförslag upptagna bestämmelser icke skulle äga s^o?*'"?*"'* 

 tillämpning i afseende å skogar, belägna i Gotlands, Västerbottens och uimpUgheis 

 Norrbottens län äfveusom inom Särna socken i Dalarne. område. 



Kommittén har nämligen verkställt en undersökning, hvilken stiill- 

 ning en sådan lagstiftning borde intaga gent emot de lokala skogslagar, 

 som nu gälla för vissa delar af landet. 



Den skogslag, som för närvarande är giillande för Gotlands län., 

 har kommittén ansett böra bibehållas, så länge icke inom orten önskan 

 gjorde sig gällande, att den lagstiftning, som kunde komma till stånd 

 i'<'>r landet i ölVigt, skulle tillämpas jämväl inom länet. 



Hvad vidare angår de trakter af landet, där hemmansägarne ej 

 hafva rätt att afverka skogen till afsalu annat än efter utsyning och 

 stämpling al' vederbörande skogstjänsteman, d. v. s. Västnrhotfcns och 

 Norrbottens läns lappmarker, Särna socken med Idre kapell ag i Koppar- 

 hergs län samt dessutom spridda hemman., företrädesvis i de två förstnämnda 

 länens kustland., har kommittén icke funnit någon ändring härutinnan 

 böra sättas i fråga. Endast diir den sakkunnige icke allenast vore 

 rådfrågail angående skogens vård, utan ock hade det åtgörande ordet 



t 



i 



