Kungl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 40. 83 



Kopparbergs län }iar p:i de af skogskommittén anförda skäl och då 

 några omständiglieter, som, Ijcträffande Särna socken, föranledde utbyte 

 af nxi gällande bestämmelser, ännn icke förekommit, samt Kungl. Majtts 

 befalluiugsliafvande icke försport annat, än att dessa bestämmelser af 

 ortsbefolkningens flertal ansåges fortfarande lämpliga, ansett sig för 

 närvarande sakna, iniledning att tillstyrka förändring" af de för Särna 

 socken nu gällande stadganden angående den enskilda skogshushåll- 



ningen 



Vid behandlingen inom högsta domstolen af det till domstolens 

 utlåtande öfverlämnade förslaget till lag angående vården af enskildes 

 skogar har högsta domstolen ansett den särskilda, skogslagstiftning, som 

 -äller för Västerbottens och Norrbottens läns Inppmarker samt^Särna 

 socken med Idre kapellag och dessutom för åtskilliga på andra orter 

 spridda hemman, af flere skäl väsentligen utesluta en tillämpning jäm- 

 väl af nu ifrågavarande lag, hvarjämte domstolens flertal uttalat den 

 mening, att då enligt författningarna Air de delar af Västerbottens och 

 Norrbottens län, som icke höra till lappmark, samt för Gotlands län 

 skogsstatens tjänstemän hafva att i vissa fall utsyna virke å enskildes 

 skogar, den Icireslagna lagen, som lämnade uppsikten öfver vården af 

 dessa skogar åt annan myndighet, icke utan olägenhet läte sig förena, 

 med dessa tör fattningar. 



livad nn först beträffar de delar af landet, där utsyningstvång för 

 luirvarande gäller, är det tydligt, att den af kommittén förslagna åter- 

 vaxtlagen icke bör träda i stället ftir eller tillämpas vid sidan af ut- 

 synmgslagarna, hvilka för de orter, där de gälla,, äro i högre grad än 

 aterväxtlagen ägnade att motverka skogens fVirödande och som sålunda 

 göra återväxtlagens föreskrifter öfvertlödiga. 



\'idkommande därefter de delar af Västerbottens och Norrbottens 

 lan, där dimensionslagen nu gäller, lämnar denna, hvars upphäfvande, 

 pa de af kommittén anförda skäl, för närvarande icke torde behöfva 

 ifrågasattas, uppenbarligen utrymme för samtidigt tillämpande af den 

 ilragasatta återväxtlagen. En kombinerad dimensions- och återväxtlacr 

 ar ju redan gällande i en annan del af landet, Gotland; och oöfvei- 

 vinnerhga svårigheter torde väl icke möta för tillämpning jämväl i nu 

 itrågavaraudc orter af en dylik lag, såsom ock af öfverjägmästaren i 

 \ asterhottens län itrågasatts. Men då onekligt är, att härvid i åt- 

 skilliga afseenden skulle uppstå olägenheter, hvilka, vore ganska afse- 

 \arda, samt, enligt hvad kommittén vitsordat, särskilda föreskrifter för 

 tryggande af en nöjaktig återväxt å de i dessa län belägna skogsmarker 

 l.u- närvarande icke synas vara af oundgängligt behof i)åkallade, finner 



