86 Ktingl. Maj.is Nåd. Proposition N:o 46. 



sumpad mark o. s v., samt om trädens fällaude erfordrades för skogs- 

 markens i;ppodling. 



Ville skogsägaren afverka undermåliga träd, skulle han ingifva an- 

 mälan till skogsvårdsstyrelsen i länet, hvilken, därest något här omför- 

 mäldt faU förelåge och laga hinder ej mötte, hade att lämna tillstånd 

 tiU afverloiingen och låta verkställa nts3"ning af virket. 



Ville jordägaren för odling fälla undermålig skog, skulle han göra 

 anmälan till vederbörande tjänsteman hos skogsvårdsstyrelsen, hvilken 

 det ålåge att anställa besiktning. Funne samma styrelse det tillämnade 

 odlingsföretaget böra medgifvas, skulle skogsvårdsstyrelsen därtill med- 

 dela tillstånd med utsättande af viss tid, inom hvilken odlingen skulle vara 

 fullgjord; dock finge tillstånd icke medgifvas, förrän jordägaren aflämnat 

 med vederhäftig borgen försedd förbindelse att, där odling icke blefve 

 inom föresatt tid verkställd, till skogsvårdsstyrelsen inbetala ett belopp, 

 motsvarande värdet af de undermåliga träd, öfver hvilka han begärt 

 att få fritt förfoga. Hvad som på grund af sådan förbindelse inflöte, 

 skulle tillfalla skogsvårdskassan. 



Beträffande detta förslag har domänstyrelsen anfört, att uttalanden 

 i förevarande syfte upprepade gånger återkommit och detta så att säga 

 med ökad styrka, hvadan desamma syntes vara att betrakta som ett 

 uttryck för allmänna meningen inom dessa orter, liksom den inskränk- 

 ning i förfoganderätten till skogen, som en dimensionslag innebure, 

 numera kunde anses där äga stöd i det allmänna tänkesättet. 



Hvad dimensionslagar beträffade, vore emellertid olägenheterna af 

 sådana af stvrelsen redan omförmälda. De kunde i korthet sammaufattas 

 så, att afverkningen inskränktes till de större träden, medan mindre så- 

 dana, ehuru undertryckta och ej vidare tillväxande, blefve till hinder för 

 återväxten i allmänhet kvai-lämnade, enär de endast efter omgång och 

 kostnad finge användas till annat än husbehof. Vid utplockning af endast 

 större träd uppstode ej så stora öppningar i skogsbeståndet, att därmed 

 bereddes tillräcklig tillgång på ljus, för att lifskraftig återväxt skulle 

 kunna uppkomma. Däremot vore denna utglesning väl ägnad att låta 

 skogsmarken betäckas af en vegetation, som försvårade trädfröets ned- 

 trängande till jorden och groning. En dimensionslag verkade sålunda 

 i hög grad ofördelaktigt på skogsföryngringen, i all synnerhet i 

 granskogar och barrblandskogar, hvilka i nu ifrågavarande län hade 

 stor utsträckning. A andra sidan gåfve den onekligen skydd åt befint- 

 lig ungskog. Enda utvägen att undvika olägenheterna syntes vara 

 att bereda möjlighet för skogsägare att utan afsevärd omgång och kost- 

 nad erhåUa utsyning af de mindre träd, som ur skogsvårdens synpunkt 



