Kungl. Maj.-fs Nåd. Proposition N:o 46. 87 



borde afverkas. Härförinnan liade en sådan utsträckt utsyningsmöjlig-liet 

 icke kunnat åstadkommas. Genom skogsvårdsafgifters införande kunde 

 emellertid medel vinnas att för detta ändamål anställa ett tillräckligt 

 antal furstligt utbildade personer, hvarigenom ölägenheterna af dimen- 

 sionsbestämraelsers up])tagande i lagen delvis kunde anses undanröjda. 

 Men en annan fråga vore, huruvida härmed jämväl föryngriugen vore 

 betryggad och en återväxtlag obehöHig. Styrelsen ansåge för sin del, 

 utt så ej vore förhållandet, i all synnerhet i fråga om de förut 

 nämnda alhuäuna skogstyperna, granskogar och barrblaudskogar. Sär- 

 skildt vore härvid att bemärka, att högst ogynnsamma förhållanden 

 för föryngriugen måste inträda, när grantorka efter dimensionsafverk- 

 ning u]ipstode, hvilket i nu ifrågavarande två län ofta vore fallet. 

 Dimeusionslagen kunde därför icke ersätta återväxtlagen, utan måste 

 de båda komplettera hvarandra. 



I öfverensstämmelse med denna uppfattning har domänstyrelsen 

 uppgjort ett särskildt förslag till skogsvårdslag för Västernorrlands och 

 Jämtlands län, innefattande dels den af landstingens kommitterade upp- 

 gjorda dimensionslagen, med vissa af domänsstyrelsen nödiga ansedda 

 ändringar i densamma, dels ock bestämmelser af hufvudsakligeu ena- 

 handa innehåll som i det af skogskommittén uppgjorda förslaget till 

 återväxtlag, sådant detsamma blifvit af domänstyreiseu till antagande 

 förordadt. 



Då domänstyrelsen således — med upprepande af sina tillförene 

 framställda anmärkningar om olägenheterna af dimensionslagar i all- 

 mänhet, om än med erkännande af det sk^-dd de gåfve åt befintlig ung- 

 skog, och under uttalande, att genom beredande af medel till utsträckt 

 iitsyuingsmöjUghet dessa olägenheter endast delvis kunde anses imdan- 

 röjda — förordat införandet i Västernorrlands och Jämtlands län af en 

 dimensionslag vid sidan af en återväxtlag enligt kommitténs förslag, 

 liar styrelsen utgått från den förutsättning, att den allmänna meningen 

 i dessa orter vore bestämd för införandet af en dimensionslag, äfvensom 

 att den inskränkning i förfoganderätten till skogen, som en dylik lag inne- 

 bär, numera skulle kunna anses där äga stöd i det allmänna tänkesättet. 



Emellertid är detta så långt ifrån fallet, att det af Västernorrlands 

 läns och Jämtlands liins landsting framlagda förslaget framkallat från 

 skilda håll inom länen synnerligen lifliga protester och allvarliga gen- 

 sagor, som framburits såväl genom pressen som vid en mängd i orterna 

 för iindamälet hållna möten och sammanträden, och som funnit sitt 

 slutliga uttryck i en till Kungl. Maj:t öfverlämnad, af mer än 6,000 

 personer undertecknad petition, hvari anförts bland annat, att det 



