Kungl. Maj. i. t Nåd. Proposition N:o ffj. 09 



därigenom, sitt de skog-strakter inom detta område, som tilliullit eller 

 vid ännu återstående afvittriiig komme att tillfalla hemman, voro enligt 

 gällande förordning nndei-kastade ntsyning i fråga om all afverkning 

 för afsalii, livareinot nämnda gränB inom Jämtlands län, där betydande 

 områden inom fjälltrakterna blifvit tilldelade hemman, utan att för- 

 foganderätten till skogen blifvit inskränkt, vore i saknad af skydd. Redan 

 på 188()-talet väcktes, i aidedning af att afverkuingeu bedrefs allt när- 

 mare fjällen, fråga om behofvet af skyddsskogar i fjälltrakterna, men 

 man hyste då förhoppning, att sådana skulle genom de markinköp för 

 utvidgning af renbetesfjällen, hvilka befunnits för lapparnes renskcitsel 

 otillräckliga, kunna erhållas å de trakter, där fara för skogarnas bestånd 

 genom en f<")r långt drifveu afverkning \ore för handen. De svårigheter, 

 som för dessa markinköp i allmänhet uppstodo, och isynnerhet den efter 

 hand inträdda stegringen i priset äfven för fjällhemman, hade emellertid 

 väsentligt inskränkt det tillämnade markförvärfvet, hvarigenom, ehuru 

 200,854 hektar fjällmarker inköpts, de för skogsgränsens skyddande 

 behöfliga tjällskogsområdcu på långt när ej kunnat i kronans ägo åter- 

 vinnas. 



För bedömande af den omfattning, i hvilken dylika områden ännu 

 vore i enskildes ägo, har öfverjägmästaren i mellersta Norrlands distrikt 

 anmodats verkställa utredning; och har bemälde öfverjägmästare efter 

 verkstiilld sådan utredning kommit till det resultat, att med beräkning 

 att hela fjällskogsområdet, kala fjäll inräknade, utgjorde omkring 2 

 millioner hektar och därifrån fråndroges 1,000,152 hektar för renbetes- 

 fjäUen och för deras utvidgning inköpt mark, nära 1 million hektar 

 återstode, som vore i enskildes ägo, och af hvilken senare areal omkring 

 hälften eller 500,000 hektar vore skogbärande. Om än, att döma efter 

 den grund, öfverjägmästaren följt vid beräkningen af fjälltrakternas 

 totalareal, kan dragas i tvifvelsmål, huruvida ej beräkningen utfallit 

 något för hög, synes likväl, äfven om arealen något minskas, densamma 

 vara af den betydenhet, att fullgiltiga skäl föreligga för lagstiftningens 

 ingripande till skydd för skogsgränsen inom dessa fjällområden, när 

 denna gräns genom (ifverdrifven afverkning är hotad. 



I detta afseende har öfverjägmästaren upplyst, att af förenämnda i 

 bolags och enskildes ägo varande 500,000 hektar i^jä 11 skogsmark, skogar 

 a omkring 150,000 hektar, till det mesta inom Kalls, Undersåkers, Are, 

 Hallens och Ovikens socknar blifvit genom hänsynslös afverkning tUl 

 minsta användbara dimensioner mycket illa åtgångna, och att det i syn- 

 nerhet i exponerade lägen vore att befara, att skogen flerstädes till följd 

 af fjällvindarnas genom afverkningen ökade spelrum och trädens ringa 



