100 Kungl. Maj.-ts Nåd. Proposition N:o 46. 



irösättning komme att dÖ ut, hvilket jämväl för jordbrukets bedrifvaiide 

 i dessa trakter medförde ett högst menligt inflytaude, liälst som på 

 iiiänga håll redan visat sig, att frostliindigheten efter skedda afverk- 

 ningar betydligt ökats. 



Domänstyrelsen har på grund af egen kännedom om förhållandena 

 vitsordat riktigheten af öfverjägmästarens uppfattning i fråga om den 

 verkan, afverkningeu i berörda fjälltrakter måste medföra, och därför 

 på det lifligaste tillstyrkt åvägabringandet af den undantagslagstiftning, 

 kommittén föreslagit. Med afseende å lagförslagets affattning har sty- 

 relsen fäst uppmärksamheten därå, att, på sätt Jämtlands länsstyrelse 

 framhållit, det kunde befaras, att, när fråga uppstode om en fjälltrakts 

 ställande under afverkningsförbud, skogen därå hunne uthuggas, innan 

 Kungl. Maj:ts beslut i ärendet kunde utfärdas och bringas i verkställighet, 

 hvadan styrelsen ansåge, att ett tillägg till lagförslaget vore oundgängligt 

 därom, att länsstyrelsen skulle äga befogenhet att på en af skogsvårds- 

 styrelsen samtidigt med underdånig framställning i ämnet gjord anmälan 

 interimistiskt förordna, att afyerkning å visst område annat än till hus- 

 beliof finge äga rum endast efter utsyning. Samma länsstyrelses hem- 

 ställan, att andel i värdet af förverkadt virke måtte tillerkännas jämväl 

 angifvaren af begångna öfverträdelser, ansåge styrelsen hafva goda skäl 

 för sig, enär i annat fall sådana öfverträdelser i de aflägsna fjälltrak- 

 terna kunde befaras endast sällan komma till vederbörande myndig- 

 heters kännedom, hvadan styrelsen hemställde, att föreskrift i berörda 

 afseende måtte intagas i lagen. Vidare har styrelsen framhållit, att som, 

 beträffande öfverträdelse mot den föreslagna lagen, det funnes bestäm- 

 melse endast i det fall, att ägaren själf men ej annan person beginge 

 öfverträdelsen, det syntes vara nödigt, att i lagen infördes, att, därest 

 ägaren till skogen icke inom ett år åtalat af annan person mot ifråga- 

 varande lag begången öfverträdelse å hans skog, allmän åklagare ägde, 

 utan hinder af bestämmelsen i 24 kap. 15 § strafflagen beifra öfver- 

 trädelsen. 



Hvad anginge lagförslagets tillämpning till skydd för flygsandsfält, 

 fiske och sjöfart, har styrelsen erinrat, hurusom i nådiga förordningen 

 angående jords eller lägenhets afstående för allmänt behof den 14 

 april 1866 vore stadgadt, att, när ägare af flygsandsfält försummat taga 

 föreskrifven vård om detsamma, Kungl. Maj:t ägde förordna, att sådant 

 fält skall afstås. Enligt nådigt bref till kammarkollegium af den 23 

 juni 1882 ålåge det domänstyrelsen att, där anledning förekomme till 

 farhåga för flygsands spridande å enskild tillhörig mark och särskilda 

 föreskrifter icke redan blifvil gifna, inkomma med förslag till de åt- 



