Knngl. Maj.is Nåd. Proposition N:ii Ki. 107 



og"eutJigt, atl dessii iilg-ifter, soin iiiHöte Iiiit'\iicl8aklif>'cii rniii vissa liiu, 

 skulle koiiiMiii skog-svarflen i (»friga delar at" landet till godo. 



BctriilFande den lorsta af dessa erinringar har kommittén anfört, 

 all (lönsamma, om än icke saknande befogenliet gent emot domän- 

 styrelsens hemställan, icke torde knnna tillmätas någon synnerlig- be- 

 tydelse, därest, pa sätt kommittén föreslagit, lorvaltningen af de genom 

 skogsvårdsafgifternii inflytande medel anförtroddes åt skogsvårdsstyrel- 

 serna, hvilka man funnit böra inrättas, och åt hvilka viktiga uppgifter 

 blifvit öfverlämnade, äfven utan liänsyn till om dylika afgifter komme 

 att påläggas. Däremot har det synts kommittén bäst (ifverensstämma 

 mod rättvisans fordringar, att de skogsvårdsafgifter, som erlagts för 

 \irke, afvorkadt inom en ort, komme samma orts skogshushållning till 

 godo. Um denna grundsats genomfördes, vore det, enligt kommitténs 

 åsikt, ock mindre behöiligt att medgifva restitution af erlagd afgift, i 

 den mån deusannna kunde anses motsvaras af utfVirda skogshushållnings- 

 arbeten. Ty under den ftirutsättningon kunde man tvifvelsutan påräkna, 

 att den med ortens skogsförhållanden förtrogna skogsvårdsstyrelseu vid 

 utlämnande af bidrag till enskilde skogsägare tillsåge, att behörig liänsyn 

 t(\ges, till hvad billigheten härutinnan kräfde. I öfverensstämmelse med 

 Inad kommittén såhmda. anfört, har kommittén föreslagit, att de genom 

 skogsviirdsafgifterna inflytande belopp skulle fördelas emellan länen efter 

 <len virkesmängd, som för tillverkning af de utförda varorna blifvit inom de 

 skilda liinen afverkad. Kommitténs förslag skiljer sig frän domänstyrel- 

 sens äfven därutinnau, att kommittén ansett afgift böra asättas äfven 

 triiniassa i ]n-o])ortion af virkesåtgångeu därtill, då vid ti-ämassetillverk- 

 ningen en betydande myckenhet skog oftast i dess växtligaste ålder 

 l'<'»r brukas. 



För att fa en ungefärlig iorcställuing om, h\'ilka i)elopp genom 

 åsättande af en sådan skogsvårdsafgift skulle inflyta, har kommittén 

 verkstiillt en beräkning af hvad den, tillämpad på 1896 års export af 

 trävaror och trämassa, skulle hafva inbringat. Beräkningen anger en 

 totalsumma för hela riket af omkring 088,000 kronor. Därvid har dock 

 utlVirseln från (lotlands, ^'ästerbottens och Norrbottens län medtagits, 

 (.'huru för de trävaror, som utfördes från sist omförmälda tre län, 

 skogsvårdsafgift ej skulle erläggas, hvartill komme, att råmaterialet 

 till en del af de trävaror, som utskeppades från Västeruorrlands län, 

 otvifvelaktigt härstammade från de två nordligaste länen och delvis 

 iilVen från Finland. Likaså torde icke så litet norskt virke flottas i 

 Tryssildsälfveu och Kiarälfven samt därefter förädlas vid värmländska 

 sågverk. För den försågade eller eljest bearbetade varan komme ifråga- 



