108 Ktmgl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 46. 



varande afgift i allt fall att uppbäras; men det syntes böra medgifvas 

 exportören att därför erhålla restitution, därest han på tillfredsställande 

 sätt kunde visa, att virket härrörde från ort inom eller utom riket, för 

 hvilken föreskriften om exportafgift ej gällde. 



Med ledning af de tabeller, som bifogats kommitténs betänkande, 

 ansåge kommittén inkomsten af exportafgiften i allt iäll kunna skattas 

 till omkring 580,000 kronor. För att finna en pålitlig grund för för- 

 delning af denna afgift kunde man ej begagna sig af de jämförelsevis lätt 

 tillgängliga siffrorna angående trävaruutförselns belopp från de särskilda 

 länen af den redan antydda omständigheten, att det virke, som afverka- 

 des inom ett län, mycket ofta hade sin naturliga utskeppningsort inom 

 annat län. Det kunde då sättas i fråga, att, imder antagande att trävaru- 

 exporten från de olika orterna i allmänhet vore afpassad efter ortens 

 skogsareal, lägga ytvidden af länens i enskild besittning befintliga skogs- 

 mark till grund för fördelningen. Då emellertid åtskilliga omständigheter 

 syntes göra nyssnämnda antagande mindre sannolikt, hade kommittén 

 från landets mera betydande trävaruexportörer införskaftat upplysningar 

 angående belo2:ipet af det virke, de utförde och de orter, från hvilka detta 

 virke liärstammade. De uppgifter, som sålunda till kommittén inkom 

 mit, omfattade icke mindre än 86 procent af rikets hela trävaruexport 

 enligt den officiella statistiken och syntes sålunda kunna anses gifva 

 påhtlig upplysning om den proportion, hvari de olika länen bidroge till 

 rikets utförsel af skogsprodukter. Kommittén hade låtit i tabellarisk 

 form utarljeta dessa uppgifter, ordnade efter de olika exportdistrikten, 

 samt likaledes sammanfatta dem efter de olika länen och därvid fogat 

 beräkning, huru en fördelning af skogsvårdsafgiften, åsätt enligt de 

 af kommittén föreslagna grunder, skulle utfalla, dels efter länens skogs- 

 areal, dels efter den exporterade virkesmängden. Häraf framginge, 

 att resultatet blifvit mycket olika, allt efter som den ena eller andra 

 delningsgrunden kommit till användning. Då kommittén icke kunnat 

 vara i tvekan om, att den senare vore principiellt riktigare, hade 

 kommittén ansett sig böra föreslå, att, därest den ifrågaställda skogs- 

 vårdsafgiften blefve åsätt, de därigenom inflytande medel skulle för- 

 delas mellan länen enligt den proportion, som framginge af den så- 

 lunda verkställda fördelningen efter virkesmängd. Då emellertid det 

 förhållande, hvari de olika länen bidroge till trävaruexporten, i framtiden 

 syntes komma att undergå A'äxlingar, har kommittén föreslagit, att 

 detta förhållande måtte af Kungl. i\Iaj:t fastställas att gälla för fem år 

 i sänder. Sistnämnda tidrymd vore vald med hänsyn därtill, att det 



