Kinigl. Maj:tK Nåd. Fropnnifitm \:i> ((>. 123 



I öfrigt anslutande mig till hvad doiTiänstyrelsen sålunda anfört, 

 finiier jag ej, att tillräckligt talande skäl framdragits för att frångå 

 (let af styrelsen ar 1895 Iramställda förslaget därom, att skogsvårds- 

 afgifterna skulle ingå till en allmän skogsvardsfond, ur livilken Kungl. 

 Maj:t skulle äga att i mån af tillgång efter jiröfning af förefintliga 

 hehof anvisa medel för den enskilda skogsvårdens främjande inom 

 de skilda länen, siisom för närvarande är förhållandet med anslaget 

 för skogsodlingens främjande. Säkerligen komme vid utdelning af 

 medel frän denna fond, hvilken tloek skulle vara afsedd för främjande 

 af den enskilda skogshusliällniugen endast inom de län, från livilka 

 afgifterna influtit, att städse fästas tillbörlig vikt vid det förhållande, 

 att afgifterna med väsentligen olika heloji]) influtit från de särskilda 

 länen. l);i gifvotvis skogsvardsstyrelsernas yttranden skulle inhämtas, 

 innan utdelning af medel från fonden skedde, komme tvifvelsutan äfven 

 att tagas behörig hänsyu till hvad billigheten ansåges kräfva vid utläm- 

 nande af bidrag till enskilde skogsägare, hvilka efter verkställd afverk- 

 iiing å sina skogsmarker utfört för skogens återväxt erforderliga åt- 

 gärder. Vid sådant fiirhålLinde synes det mig ej heller nödigt att 

 meddela särskilda föreskrifter beträffande restitution af erlagda afgifter, 

 i den mån desamma skulle kunna anses motsvaras af utförda skogshus- 

 hållningsarbeten. 



En fördelning mellan länen af inflytande skogs va rdsafgifter efter 

 den virkesraängd, som för tillverkning af de utförda varorna blifvit 

 inom de skilda länen afverkad, skulle, såsom äfven domänstyrelsen 

 framhållit, utfalla myeket ojämnt med hänsyn till det behof af bidrag 

 för skogsvårdsändamål, som inom länen förefinnes. Afven om detta 

 missförhållande skulle i viss man afhjälpas genom den af styrelsen 

 föreslagna ökning af och jämkning i fördelningen af de bidrag, staten 

 komme att till den enskilda skogsvårdens främjande lämna, synes det 

 mig dock från synpunkten af tillgodoseendet af skogshushållningen för 

 landet i dess helhet icke vara lämjiligt att såsom en oeftergiflig grund- 

 sats fastslå, att de skogsvårdsafgifter, som erlagts för virke, afverkadt å 

 en ort, ovillkorligen skulle komma samma orts skogshushållning till godo. 



Därest sålunda skogsvårdsafgifteruas fördelning ej ovillkorligen 

 skulle bestämmas efter den inom hvarje län för tillverkning af utfiirda 

 varor afx-erkade virkesmängd, skulle fastställande för viss tid af de 

 närmare grunderna foi- fördelningen ej ifrågakomma och särskilda före- 

 skrifter om skyldighet fr)r ti-ä varuexporterna att lämna uppgifter om 

 belojipet af det virke, de utfiira, och de orter, frän hvilka det liär- 

 stamnnvr, ej heller blifva erforderliga. Däremot torde väl föreskrifter 



