Kungl. Maj:ts Nåd. Prapointmi N:o 46. 127 



Itipen ränta. I>Jir den upplåtna afverkningsrätten oinfattade blott viss 

 grotVe dimension, har koniniittén ansett dels kostnaderna, som kunde 

 förutses för skogsmarkens oftorföljande behandling, vara mindre, dels 

 (len återstående virkesmassan utgöra en tillräcklig tillgång, f(ir att 

 någon förlust för skogsvårdsstyrelsen icke skulle vara att befara, och 

 för den skull funnit skogsägaren kunna befrias från den föreslagna 

 nedsättningsskyldigheten. I öfverensstämmelse härmed är kommitténs 

 fiirfattningsfiirslag i ämnet uppgjordt. 



Detta förslag har af llere liinsstyrolser afstyrkts eller mottagits 

 med myckcTi tveksamhet beträiiande dess behiUlighet och lämplighet. 



Af dessa läi^sstvrelser har anförts hufvudsakligen, att, om en lag 

 angående vården af enskildes skogai" Hiretinnes, det ifråga\'urando lag- 

 förslaget vore öfverllödigt. Den omständigheten, att en skog upplätes 

 på afverkningsrätt, kunde naturligtvis icke för afverkuingsrättsinnehaf- 

 varen medföra str)rre rättigheter, än lag stadgade, och lika. litet kunde 

 gällande lagar upphäfvas genom en upplåtelse af afverkningsrätt. Dess- 

 utom innebure fiirslaget ett alltför våldsamt ingripande i den enskilde 

 fastighetsägarens rätt att disponera öfver inkomsten af sin fastighet. 

 Sträfvan att undandraga sig den i lagförslaget föreskrifna nedsättningen 

 skulle gifva anledning till en mängd skenaftal och biöfverenskommelser, 

 nfsedda att föra tillsyningsmännen bakom ljuset. 



Afsåge afverkningsu])]ilåtel8en ett större parti timmerskog och 

 nedsättningen följaktligen komme att uppgå till ett betydande belojtp, 

 kunde lagen kringgås därigenom, att hela egendomen försåldes och 

 efter afxerkningstidens slut återköptes af förre ägaren, hvilket förfarings- 

 sätt, oaktadt lagfartskostnaderna, blefve billigax-e än netlsättning af en 

 tiondedel af köpeskillingen. Ofta förekomme dessutom, att betalning 

 för afverkningsrätts upplåtande vore utsatt att erläggas i skilda terminer 

 under afverkningstidens fortgång, hvarför nedsättning, innan afverkning 

 tinge äga rum, af *.'iu af hvad som för afverkningsrätten betingats, 

 blefve betungande. De belopp, som hiirigenom kunde komma att ned- 

 sättas hos skogsvårdsstyrelse för att af denna under längre tid förvaltas 

 och därigenom nndandroges skogsrörelsen, knude blifva ganska betv- 

 dande, hvarigenom den allmänna rörelsen skulle hämmas och skogs- 

 vårdsstvrelsen betungas me<l en vidlyftig penningförvaltning. Vidare 

 saknades bestämmelser om, hvem som ägde ätala fiirbrvtelser mot 

 lagen, och huru böter skulle fördelas. 



I öfrigt har äfven från flere andra liinsstyrelser framhållits, att 

 värdet af skogen pä en hektar vore mycket olika, från helt obetydliga 

 beliip[) ända till 2,000 ki-onor, hvarför grunden för nedsättningen icke 



