128 Kungl. Maj:U Nåd. Proposition N:o 46. 



vore rättvis. Ett visst belopp, 15 till 20 kronor för hektar, vore visser- 

 ligen en lämpligare grund, men för tillämpningen af en sådan erfordra- 

 des exakt kännedom om skogens areal, hvilken i många fall icke latan 

 särskild uppmätning kunde vinnas. 



Domänstyrelsen liar beträffande mi ifråvarande lagförslag anfört, 

 att när jordägare åt annan person uppläte rätt att under längre tid 

 bedrifva afverkning å skogen, detta förfarande visat sig medföra sär- 

 skilda anledningar till skogens vanskötsel, på sätt kommittén i sitt 

 betänkande närmare utvecklat. Det vanliga vore vid sådana upplåtelser, 

 att hvarken jordägaren eller afverkningsrättsinnehafvaren ägnade någon 

 tanke på skogens eller markens skötsel. Men om ett sådant ogynnsamt 

 förhållande inträdde genom afverkningsupplåtelser under tider, som 

 omfattade femtio eller tjugu år, hvilken sistnämnda tid vid dylika upp- 

 låtelser sedan 1889 icke fått öfverskridas, följde ej däraf, att samma 

 olägenheter vm-e att befara vid afverkningsupplåtelser på kortare tid. 

 Med hänsyn härtill hade ock kommittén framlagt särskildt lagförslag 

 angående begränsning af tiden för dylika upplåtelser till fem år, hvilket 

 förslag enligt stvrelseus uppfattning vore grundadt på fullgiltiga skäl. 

 l'uder fiirutsättniug, att detta lagförslag blefve godkändt, syntes det 

 så mycket mindre vara anledning befara några^ afsevärda ölägenheter 

 i nämnda afseende, som den påföljd för vanskötsel af skog eller mark, 

 hvilken i den föreslagna nya skogsvårdslageu stadgades, gällde lika 

 \'äl afverkningsrättsinnehafvare som skogsmarksägare. 



I betraktande af hvad styrelsen sålunda anfört, h\'i]ket synes mig 

 iiga giltighet, äfven om tiden för upplåtelse af rätt till skogsafverkning 

 komme att begränsas endast till tio år, samt med hänsyn till de an- 

 märkningar mot lagförslaget, hvilka i länsstyrelsernas utlåtanden fram- 

 ställts, anser jag, att nu ifrågavarande författningsförslag, under n3^ss- 

 nämnda förutsättning, icke bör såsom lag antagas. 



Af skäl, som jag förut omförmält, skulle de ai' mig till an- 

 dimensions- ^.jo-ande förordade förslagen till lag angående vården af enskilda skogar, 



ItXfJBTl fot' - . 



till förordning angående skogsvärdsstyrelser samt till lag angående 

 skogsvårdsafgifter icke gälla de delar af landet, där särskilda restriktiva 

 skogsförfattningar för närvarande äga tillämpning. Dessa författ- 

 ningar skulle sålunda fortfarande vara gällande, och kommittén har 

 ej ansett några ändringar i desamma för närvarande vara af nöden, 

 utom hvad angår nådiga förordningen angående åtgärder till före- 

 kommande af öfverdrifven afverkning å ungskog inom Västerbottens 



