KuTif/l. V/ay./s .\<i4. Proposition N:o 4G. 131 



nådigt l)iel' (li'ii IS .sei)tember 1875, sjuntidigt med utfärdandet al' 

 den då torujade utsyniiigsfrn-ordiiiiig-en, detta sätt för godtgörel- 

 sens utgående till en ;d'gii't at" 10 (ire IVir livarje ntsyuadt timmer- 

 träd samt till enahanda belopp för hvart Ijärde lass annat ntsynadt 

 virke. Sistnämnda ersättning bestämdes genom nådigt bref den 12 maj 

 1882 skola gälla för fem kubikmeter \irke efter yttre mätning. Genom 

 nådigt bref den 26 maj 1882 infördes beträffande öfriga utsyningsaf- 

 gifter den ändring, att afgäld för ntsyning af bjälk- och sågtimmor- 

 träd, som vid brösthöjd höUe 30 centimeter i genomskärning, skulle 

 utgöra 10 öre, men för träd af mindre dimension allenast 5 öre, med 

 iakttagande att, därest det utsynade trädantalet öfverstege visst belopp, 

 för hvarje öfversjiitande träd finge beräknas endast hälften af berörda 

 ersättning. Dessa föreskrifter ändrades genom nådig skrif velse till 

 domänstyrelsen den 29 november 1889 på det sätt, att godtgörelse för 

 synekostnad skidle för ntsyning af till försågning dugligt virke utgå 

 med 10 »ire för hvarje bjälk- och sågtimmcrträd, som vid brösthöjd 

 hölle minst 30 centimeter i genomskärning, och med o öre för sådant till 

 försågning dugligt ntsynadt träd, som vid samma höjd hade mindre genom- 

 skärning, under iakttagande likväl, dels att, därest det utsynade träd- 

 antalet (ifverstege 1,000, för hvarje öfverskjutande träd endast finge, 

 efter dess genomskärning taget, beräknas hälften af nyss berörda er- 

 sättning, dels oek att för ntsyning å skogar belägna ofvanför den i 

 Västerbottens och Norrbottens läns lappmarker bestämda odlings- och 

 fjällgränsen, ersättningen likaledes skulle utgå med hälften af livad 

 nyss nämnts. Tillika stadgades, att utsyningsafgifterna skulle från 

 och med år 1890 indragas till statsverket. 



I fråga om dessa afgifter anför kommittén, att, så länge desamma 

 utgjorde en ersättning till förrättningsmannen, en proportionell minsk- 

 ning , i desamma vid de större utsyningsbeloppen var väl motiverad, i 

 det att förrättningsmannens ondcostnader ingalunda stego i samma för- 

 hållande som det utsynade virkets belopp. Sedan afgälderna numera 

 tillförts statsverket, syntes däremot utsyningsafgifteu för hvarje träd 

 böra vara lika, oberoende af de utsynade trädens antal. De relativt 

 större kostnaderna drabbade nämligen företrädesvis de mindre skogs- 

 ägarne, hvilket ju måste betraktas såsom en oegentlighet. Härtill 

 komme, att en nedsättning af afgälderna väl kunde medgifvas, enär de 

 belopp, som genom dom inHöte, ganska betydligt öfverstege de samman- 

 lagda utsynnigskostnaderna. Däremot syntes ett fullständigt borttagande 

 af utsyiungsaigifterna äga så mycket mindre fog för sig, som ifråga- 

 varande skogsnniräden, utan någon skatteköpeskilling eller annan godt- 



