132 Kungl. Maj:tf< Nåd. Proposition N:o 46. 



görelse till kronan, tilldelats hemmansägarne. Kommitténs förslag, som 

 1 enlighet med dessa grunder uppgjorts, innehöUe Inifvudsakligen, att 

 sjmekostnad för virke, som enligt 55 § af nådiga förordningen den 26 

 januari 1894 skulle af utsyningssökande gäldas, skulle utgå för hvarje 

 timmerträd, som 1,5 meter från marken hölle, barken inberäknad, minst 

 30 centimeter i genomskärning, med 5 öre, för hvarje timmerträd, som 

 ej uppnådde sist nämnda mått, men hölle minst 20 centimeter i genom- 

 skärning, med 2,5 öre, samt för annat utsynadt virke med 2,5 öre för 

 en kubikmeter fast mått, dock att, där utsyningen afsåge allmänning, 

 synekostnad skulle utgå med allenast hälften af nu angifna belopp. 



Med tillämpning af dessa bestämmelser skulle, enligt kommitténs 

 beräkning, statens inkomst af utsyningsafgifterna minskas med omkring 

 31,000 kronor, hvilket skulle motsvara vid pass 22 procent af nu ut- 

 gående belopp. 



Öfver detta förslag hafva utlåtanden afgifvits af Kungl. Majtts 

 befallningshafvande i de norrländska länen samt i Kopparbergs län 

 äfvensom af domänstyrelsen. 



Samtliga länsstyrelser i Norrland hafva tillstyrkt bifall till kom- 

 mitténs förslag, länsstyrelsen i Norrbotten med det tillägg, att den 

 lindring, som för närvarande gällde om utsyning ofvan odlingsgränsen, 

 borde framgent bibehållas. Däremot har Kopparbergs länsstyrelse ansett 

 sig icke kunna biträda kommitténs förslag att minska utsyningsafgifterna, 

 livad timmerträd anginge, men i likhet med kommittén uttalat den mening, 

 att afgiften för hvarje träd borde vara lika, samt för annat virke före- 

 slagit en afgäld af 3 öre för en kubikmeter fast mått. 



Domänstyrelsen har ej haft något att erinra däremot, att afgifterua 

 till beloppet nedsättas och hädanefter hufvudsakligen utgå efter de 

 något ändrade grunder, kommittén föreslagit. 



Styrelsen har vidare erinrat, bland annat, att vid skogsstatens 

 reglering 1889 jägmästarne i de norra orterna erhöllo förh()jning i den 

 fasta aflöningen, lämpad efter måttet af det arbete, för hvilket till dem 

 förut utgående utsyningsafgifter voro afsedda att iitgöra ersättning, 

 under villkor likv^äl att dessa afgifter icke vidare skulle tillfalla jäg- 

 mästarne utan indragas till statsverket. Inkomsten af dessa afgifter, 

 hvilka då utgjorde omkring 47,000 kronor, beräknades ungefär mot- 

 svara statsverkets utgift för löneregleringen. Sedermera hade utsynings- 

 afgifternas belopp väsentligt ökats, till betydlig del dock beroende af 

 mera tillfälliga omständigheter, såsom omfattande utsyningar å stock- 

 fångstskogarna i sammanhang med deras inlösande till kronan, utstämp- 

 ling af en mängd skadad och vindfälld skog å nyafvittrade hemmans- 



