34 



hurtigst ved Sporebruskens Korthed, ved Fodens ringe Stør- 

 relse, ved sin paafaldende mørke Farve q ved 

 sit „Skjæg". Fra Vesperugo abramus og V. pipi- 

 strellus ville allerede Slægt-Mærkerne skielne 

 den. 



Kjendes fra Jylland og Sjælland. Udbredt til 

 alle Sider for Danmark. 



Pj j2 Skiæg- '^ • Fryndseflagermus (Vespertilio 

 flagermus. Høj- nattererl Kuhl). 



re Øre set for- ^^ .^ nattereri.) 



fra. Naturlig ^ ' ' 



Størrelse. Øjets Krop 46V2 "^""j Hale 39, Øre ISVa, Under- 



og Mundvigens ami 38. Øret rækker godt frem foran Snude- 

 ^' !"^ ^^^' spidsen. Ørelaaget øverst tilspidset, ijied indbuet 

 Bagrand. Foden lille, spinkel. Sporebrusken ender 

 omtrent midtvejs i Bagranden af Hale-Flyvehuden. Flyvehuden 

 strækker sig ud til Grunden af 1ste Taa. Hale-Flyvehudens 

 elastiske Tværbaand iøjnefaldende. Overlæbens Haarklædning 

 tæt, men ikke paafaldende lang. I Randen af Hale-Flyvehuden 

 en Række stive krum.mede Børster. Haarklædningens Farve 

 paa hele Oversiden mørkebrun, paa Undersiden graalig. Bageste 

 øvre Mellemtand anselig, i Tandrækken; bageste nedre Fortand 

 ret paafaldende tyk. Længden af øvre Tandrad 7^3 '"'", af nedre 

 Tandrad 7^/4, Hovedskallens Længde 15, Underkjæbens 

 Længde 11^/4. 



Det forholdsvis lange Øre og Hale-Flyvehudens „Fryndser" 

 gjøre strax Arten kjendelig fra de andre Arter af Slægten. 



Kjendes fra Jylland, Fyn og Sjælland. Er ikke funden i 

 Norge, men kjendes ellers fra alle vore Nabolande. 



8. Vandflagermus (Vespertilio daubentonii 

 Leisler). 

 (Leuconoé, Myotis daubentonii.) 

 Krop 4811111^ Hale 34, Øre 14, Underarm 36V2- Øretrækker 

 omtrent til Snudespidsen. Ørelaaget øverst ikke særlig tilspidset, 

 med udbuet Bagrand. Foden stor, tyk. Sporebrusken naar om- 

 trent de tre Fjerdedele af Bagranden af Hale-Flyvehuden. Flyve- 

 huden strækker sig ud til Grunden af 1ste Taa. Hale-Flyve- 



