92 



skarpt afsat smal sort Længdestribe fra Issen til Haleroden; 

 Dækhaarene over det meste af Oversiden ved Grunden graa, i 

 Spidsen rødgule eller brunsorte; Bundhaarene graa, i Spidsen 

 gullige. Undersiden hvid. En ret skarp 

 Grændse mellem Over- og Undersidens 

 Farve. Haarene paa Halens Overside brune, 

 <^^N.,,;j^^^^ ^ paa Undersiden hvide. Mange af Ryggens 

 ^ — =1^1^ Haar ret brede, furede Børster. Tænder og 

 Fig. 38. Brandmus. Hovedskal i alt væsenligt som hos Dverg- 

 Hovedskal. Naturlig musen, men: En ret anselig bladformet 

 Størrelse. Udvæxt paa Mellemkjæbens Forrand. For- 



randen af Ydervæggen af Aabningen i Overkjæbebenet for An- 

 sigtets Følenerve o. s. v. stærkt buet fremad, naaende langt 

 frem foran øvre Væg. Pandebenets Øjehulerand skarp med en 

 svag, men tydelig udstaaende Liste. Mellemissebenet nærmest 

 retvinklet, firsidet, tværgaaende, men ikke naaende ud til 

 Hjernekassens Siderand, fortrængt af Issebenet. Længden af 

 baade øvre og nedre Kindtænders Række 4 "i"^. Hovedskallens 

 Længde 21, Underkjæbens Længde 13. 



Paa Grund af sin stærkt røde Farve og sorte Rygstribe kan 

 Brandmusen ikke let forvexles med andre Arter af Slægten; 

 af og til kan Skovmusen have saa mange mørktspidsede Haar 

 midt ned ad Ryggen, at den næsten kan se ud som sortstribet; 

 men en fast afgrændset helt sort Stribe findes aldrig hos Skov- 

 musen. Brandmusen har heller ikke Skovmusens paafaldende 

 store Øje og lange Fod. Med Birkemusen er Brandmusen 

 oftere forvexlet, paa Grund af Rygstriben; men i Bygning af 

 Overlæbe, Snude, Øre og meget andet er Forskjellen stor. 



I Danmark har den længe været kjendt fra Lolland og Fal- 

 ster, hvor den er ret almindelig og særlig skal holde til i Erte- 

 marker. Flere Gange har den tidligere været nævnet som funden 

 i Jylland; men det er oplyst, at der er sket Forvexling med 

 Birkemusen; et uomtvisteligt Tilfælde er først nylig fremkom- 

 met; den er i 1907 funden ved Lustrupdal, ved Ribe, af Kon- 

 servator M. Claussen, der har skaffet to Skind til Zoologisk 

 Museum. Den synes, som en sydlig Art, at have holdt sig til- 

 bage i Landets sydligste Dele. Den har hos os en Del af sin 

 Nord- og Vestgrændse. 1 Sverig-Norge og England findes den 

 ikke; derimod er den udbredt Syd for Danmark. 



