100 



ellers brunrøde. I Vinterdragten ere Overside og Hale mere 

 eller mindre blaagraa; Haarene med vexlende hvidlige og graa- 

 lige Ringe. Undertiden er hele Oversiden ensfarvet sort, Halen 

 ligeledes. Undertiden er Kroppens Overside rød, men Halen 



Fig. 46. Egern. En øvre 



højre Kindtand,Slidflade. 



Forstørret. 



Fig. 45. Egern. Hoved- 

 skal. Naturlig Størrelse. 



Fig. 45. 

 mere eller mindre sort. Og andre Farve-Blandinger findes. Læng- 

 den af øvre Kindtænders Række 93/4mni^ af nedre Kindtænders 

 Række9V4, Hovedskallens Længde46, Underkjæbens Længde 34. 



Sorte Egern skulle hos os være fremherskende paa Fyn. 



Som den eneste af vore Gnavere med Haardusk i Øre- 

 spidsen og med lang, langhaaret Hale er Egernet strax at 

 kjende; Tænder og Hovedskal ere ogsaa meget ejendommelige. 



Arten lever eller har levet over det meste af Landet, knyt- 

 tet til Skov. Paa Bornholm hører den ikke hjemme; den er 

 dér i nyere Tid kunstig indført. I Stenalderens Kjøkkenmød- 

 dinger findes dens Knogler ret jevnlig; et enkelt Fund fra 

 Bronzealderen haves ogsaa. Den har vist baade i Fyrreskovens 

 og i Egeskovens Tid været mere udbredt, end den er nu. Dens 

 naturlige Udbredelse i Landet i Øjeblikket er kun ufuldstændig 

 kjendt; desværre har den oftere været kunstig flyttet omkring, 

 saa at det ikke mere er muligt at faa rigtig Underretning om den. 



* Steppe- Egern- Slægten (Spermophilus). 

 Krop og Lemmer væsenligst som hos Egern, dog 

 Lemmerne meget kortere. Halen ganske kort, tynd 

 (bortset fra Haarklædningen). Snuden kort. De hvæl- 



