107 



med sindige Bevægelser; Halen, der hos de fleste Rovdyr 

 endnu er anselig, som et vigtigt Redskab til at holde Lige- 

 vægt, bruges ikke mere og svinder ind. 



Til Maar-Familien, Mustelidæ, høre 7 af vore Rovdyr 

 fordelte i de fire Slægter Maar-, Væsel-, Grævling- og 

 Odder-Slægten, Martes, Mustela, Meles og Lutra. 

 Den Egenskab, der stiller hele Maar-Familien paa et højere 

 Trin end Hunde og Bjørne, er: at Rovtænderne i højere Grad 

 have taget Magten, paa lignende Maade som hos Kattene; hos 

 nogle af Familiens Medlemmer miste Rovtænderne igjen deres 

 Overmagt eller dog deres Egenskab somskjærende Redskaber; 

 men den Indvirkning, de have haft paa det øvrige Tandsæt, 

 udslettes ikke. Rovtænderne selv, baade øvre og nedre, ere 

 hos de oprindeligste af vore Medlemmer af Familien i en paa- 

 faldende Grad komne til at minde om Kattenes Rovtænder; 

 nedre Rovtand har dog beholdt lidt mere oprindeligt Præg end 

 hos Felis: den har endnu en tydelig „Hæl" ved sin Bagrand, 

 Levninger af bageste indre og bageste ydre Spids (3die og 5te) 

 paa en femspidset Tand, og den kan have en mellemste indre 

 Spids (2den); alt dette mangler Katte-Slægten saa godt som 

 helt; øvre Rovtand har derimod faaet en høj Egenhed, der 

 gjenfindes hos alle Familiens Medlemmer, hvormeget end Rov- 

 tanden ellers er vanslægtet: dens to højeste Spidser ere for- 

 enede indbyrdes ved en Længdekam, ikke skilte ved et dybt 

 Indhak som hos Kattene, der i denne Henseende ligne de 

 fleste Rovdyr; de bageste Kindtænder ere stærkt indskræn- 

 kede; i Overkjæben findes kun en vantreven Kindtand bag 

 Rovtanden, dog oftest mindre vantreven end hos Felis; i 

 Underkjæben findes bag Rovtanden kun en lille vantreven 

 Tand. 



Martes og Mustela ere blandt de danske Medlemmer af 

 Familien de oprindeligste i Formen af øvre Rovtand, der hos 

 dem har beholdt samme langstrakte Form som hos lavere 

 Rovdyr og kun har en lille Hæl indenfor sin forreste Ende. 

 Hos Meles og Lutra, hvis Tandsæt har mistet noget af det 

 oprindelige Rovdyr-Præg, er øvre Rovtand forkortet, og Hælen 

 er forstørret og har bredt sig langs hele Tandens Inderside. 

 Nedre Rovtand hos Meles og Lutra er ligeledes ifærd med at 

 miste Rovdyr- Præget. 



Martes, med vore to Arter, Husmaar og Skovmaar, 

 M. foina og M. sylvatica, er i Forhold til Mustela den, der 

 staar paa det oprindeligste Trin. I Tandsættet viser det sig i, at 

 Forkindtændernes Tal endnu er det oprindelige. Skjønt Slæg- 

 tens Arter have en ualmindelig Evne til at finde Vej gjennem 

 de snevreste Aabninger, ere de dog ikke i denne Retning saa 

 store Kunstnere som Mustela; de ere vante mere til at færdes 



