150 



stillede (især hos de Unge), tildels, især paafaldende i Under- 

 kjæben, forskudte, skjævt stillede, saa at Forranden er skudt 

 indenfor Bagranden af den foran siddende Tand. Tændernes 



Fig. 66. Spettet Sæl. Underkjæbe. Formindsket. 



Midtspids forholdsvis lidt fremhævet for Randspidserne, men 

 Spidsernes Form og Tal ret vexlende. Panden mellem Øje- 

 hulerne smal, dog ikke skarp. Ben-Ganens Bagrand buet 

 fremad i en spids Bue og ikke støttet af Plovskjærbenet. 

 Trommebenets ydre Øregang kort. Underkjæbens Bagrand 

 med ret smaa og tykke, knoldformede Udvæxter. Længden af 

 øvre Tandrad hos gammel og midaldrende 71 og 56 ™^, af 

 nedre Tandrad 60 og 49 (den store Forskjel i Tandradens Længde 

 hos unge og gamle Sæler har sin Grund i, at Kindtænderne 

 med Alderen ved Kjæbernes Væxt komme til at staa mere 

 spredt end hos de unge). Hovedskallens Længde 215 og 170, 

 Underkjæbens Længde 146 og 109. 



De svære, skjævtstillede Kindtænder udmærke den Spet- 

 tede Sæl fra alle vore andre Sæler. I Ydre kan den let for- 

 vexles med Ringsælen; et ret godt Skjelnemærke er dens bløde 

 Haarklædning. 



Den findes i alle vore Farvande, ret almindelig, den al- 

 mindeligste af vore Sæler. Fra Stenalderens Kjøkkenmøddinger 

 haves kun et enkelt Fund, medens Graasælen er almindelig 

 at finde dér. Heri er der en paafaldende Modsætning til Nu- 

 tiden; for Tiden er det Graasælen, der er den sjeldnere. I 

 nyeste Tid betales der Penge for Udryddelse af Sælerne hos 

 os, og de forfølges ved alle Midler uden mindste Hensyn. Dette 



