152 



Spettet Sæl; de bedste Skjelnemærker ere Kindtændernes Form 

 og Stilling og Haarklædningens Stivhed. 



Den viser sig af og til hos os i Østersøen og i Belterne, 

 men kun som Sjeldenhed, Fra Istidens Aflejringer foreligger 

 et Par Fund, ligeledes fra Stenalderens Kjøkkenmøddinger. Den 

 har hos os en Del af sin Sydgrændse. Den er nærmest en 

 højnordisk Art; dybt inde i Østersøen er den talrig; men ved 

 Europas Vestkyst er den ikke at finde førend ved Norges nord- 

 ligste Kyst, og den er en af de Sæler, der gaa længst mod Nord. 



51. Svartside (Phoca groenlandica O. Fabr.). 

 (Pagophilus groenlandicus.) 



Legemets Længde indtil omkring 2000 ^^. Haarene ret 

 bløde. Hos den voxne Han er Haarklædningens Farve oftest 

 mest gulhvid; men hele Ansigtet er sort, og en stor sort Plet 

 med mere eller mindre bugtede Rande strækker sig i en Bue 



Fig. 68. Svartside. Underkjæbe. Formindsket. 



fra Ryggens Midte over Skulderen ned langs Kroppens Side 

 til Halen; nogle mindre, mørke Pletter kunne findes desuden. 

 Hunnen er brunlig gul paa Oversiden, paa Undersiden gulhvid, 

 uplettet eller med større eller mindre mørke Pletter her og 

 der. De unge Dyr ere graalige med større eller mindre mørke 

 Pletter. Mange Farve-Ændringer kunne findes. Kindtænderne 

 smaa, lidt spredt og ikke skjævt stillede. Tændernes Midtspids 

 tydelig fremhævet og skilt fra Randspidserne, der pleje at være 



