172 



Fig. 73. Krondyr. En øvre 

 højre Bagkindtand set fra In- 

 dersiden. Naturlig Størrelse. 



Undersiden gullig. Hos Hannen ere Halsens Haar lange, som 

 „Manke". Den nyfødte Unge rødbrun med smaa hvide Pletter 

 paa Kroppens Side. Den voxne Hans Horn er, hos danske 

 Krondyr, stort, trindt, dog med noget ujevn, knudret Stamme, 

 med stor Øjegren, med to eller tre 

 stærke Grene desuden udgaaende 

 fra Stammens Forside, den øverste af 

 dem undertiden igjen grenet, og med 

 flere eller færre, udelte eller igjen 

 delte Grene udspringende i Hornets 

 Spids (som „Krone"), mere eller 

 mindre tydelig omsluttende en 

 skaalformet Fordybning; fra 6 til 12 

 eller, sjeldnere, flere Grene findes 

 ialt hos den voxne; hele Hornet er 

 mere eller mindre rettet ud til Si- 

 den og buet; Hornets Længde (maalt 

 i lige Linie) fra Rosenkrands til 

 øverste Spids sjelden over 1040mm. Øvre Hjørnetand findes, 

 baade hos Han og Hun, hos Hunnen mindst. „Taaregruben" ret 

 dyb. Ben-Ganens bageste Rand ikke støttet af Plovskjærbenet. 

 Anselig Hinde-Aabning foran Øjehulen. Længden af øvre 

 Kindtænders Række hos Han og Hun, begge mosefundne, 123 

 og 124 mm^ af nedre Kindtænders Række 132 og 134, Hoved- 

 skallens Længde hos Hannen 437, Underkjæbens Længde hos 

 Han og Hun 360 og 317. 



Ændringerne i Hornenes Form ere meget store, men ogsaa 

 i deres Stilling findes paafaldende Forskjelligheder. Mellem 

 jordfundne danske Horn synes det at gjelde, at de mest op- 

 rette findes paa Sjælland, hvor der dog ogsaa findes Horn, der 

 ere stærkt rettede til Siden, i Lighed med dem, der ere de 

 almindeligste i de andre Landsdele. 



Som den største af vore nulevende Arter af Land-Pattedyr 

 er Krondyret strax kjendeligt. Fra sin nære Slægtning Daa- 

 dyret kjendes det strax paa den korte Hale og den forskjel- 

 lige Farve. Hannens Horn er saa ejendommeligt, at det ikke 

 kan forvexles undtagen i den helt unge Alder. 



