191 



talrige Levninger i den Tids Kjøkkenmøddinger og af de mange Mejsler 

 tildannede af dens Spoleben, der kunne findes som Gravgods fra den Tid. 

 Stenalderens tamme Oxe var en Race af anselig Størrelse, skjønt meget 

 mindre end Stamformen Uroxen og med svagere Horn; Længden af 

 nedre bageste Kindtand vexler mellem 42^/2 og 36 "^^. I Løbet af Bronze- 

 og Jernalderen aftog vort tamme Kvæg i Størrelse, og i Middelalderen 

 var det, i hvert Fald de fleste Steder, blevet ganske dvergagtigt, vel paa 

 Grund af Vanrøgt, med nedre bageste Kindtand mellem 36 og 33 eller 

 deromkring; først i nyere Tid er det igjen voxet. I Tørvemoser, i Af- 

 faldsdynger fra de forskjelligste Tider, i Offerfund fra Bronzealder, 

 mellem Gravgods i Jernalderens Grave, i Affald spredt paa Markerne, 

 allevegne er Danmarks Jord fyldt med Knogler af tamt Kvæg. 



*Svine-Familien (Suidæ). 



* Svine- Slægten (Sus). 

 Legemet formet som hos Løbere, men ikke meget 

 udpræget: Kroppen ret kort. Brystet sammentrykt, 

 Halsen kort, Lemmerne ret korte, trædende paa Taa- 

 spidserne. Halen ret kort og tynd. Ansigtet meget 

 forlænget. Snuden bevægelig, „Tryne", Spidsen skive- 

 formet udbredt omkring Næseborene, nøgen. Øjet 

 lille. Øret stort, opstaaende, afrundet. Haanden i 

 Ydre væsenlig som hos Cervus, men kortere og 

 plumpere. Foden ligeledes. Snudens Varbørster svage. 

 Haarklædningen over det meste af Legemet lang 

 og tæt, Dækhaarene stive Børster. Tandsættet er 

 123 1 i2345 §- ^^^® Fortænder anselige, den forreste 

 størst, med sammentrykt, nedadrettet Krone. Nedre 

 Fortænder med lang smal, fremadrettet Krone. Hjørne- 

 tænderne hos Hannen uhyre, rodløse, stadig voxende 

 Hugtænder, kun delvis emailleklædte; øvre Hjørnetand 

 forholdsvis kort, i Tværsnit nærmest trind, saaledes 

 vreden i Kjæben, at Spidsen vender opad, klædt med 



