199 



holdsvis lille Øre, med meget talrige og meget tætstillede, 

 smalle (i Retning forfra bagtil) Tværkamme paa Kindtænderne, 

 men afvigende i følgende: Størrelsen betydeligere. Øret vist- 

 nok mindre. Halens inderste Del opsvulmet, fedtholdig, i hvert 

 Fald undertiden. Haarklædningen lang og tæt, med Dækhaar 

 og Bundhaar, over hele Legemet, paa Halsen særlig lang, 

 mankeformet. Farven brun. Stødtænderne med Alderen voxende 

 ud som mægtige, opad snoede Horn, vendende Spidsen bagud 

 og udad. Kindtændernes Tværkamme vel i samme Tal som 

 hos E. indicus, altsaa for de 6 Tænders Vedkommende, ens i 

 Over- og Underkjæbe, henholdsvis 3 — 4, 6 — 9, 9 — 12, 9 — 15, 

 14—16, 18 — 27, men endnu smallere, mere tætstillede, med 

 lidt tyndere og mindre stærkt kruset Emaille. 



Det var en af Slægtens allerøverste Arter, i Kindtændernes 

 Størrelse og Bygning mere end nogen anden fjernet fra det 

 oprindelige, og i sin Levemaade, i sin Færden i forholdsvis 

 kolde Lande og vist paa tildels aabent Land, er den vel ogsaa 

 mere end nogen anden Elefant afvegen fra de Kaar, der have 

 været Elefanternes oprindelige. Halens Fedtholdighed er kun 

 set paa et enkelt af de frosne Lig fra Sibirien; om det var en 

 Egenhed for Arten, er derfor tvivlsomt; Forholdet har maaske 

 været et lignende som hos forskjellige Pungdyr, Gnavere og 

 Halvaber, der i de gode Aarstider aflejre Fedt ogsaa i Halen 

 og tære derpaa, naar Føden er knap. . Et Vidne om, at den 

 mere end andre har levet i aabne Omgivelser, er vist Stød- 

 tanden; den kan neppe have gjort Tjeneste som Stødtand, til 

 Arbejde mellem Træer; den synes væsenlig at være ubrugt, 

 ikke slidt, voxende uforholdsmæssig. 



Om den nogensinde har levet i Danmark, er tvivlsomt. 

 Levninger af den ere hos os fundne spredte over Landet, ikke 

 helt sjeldne, mest Kindtænder, men ogsaa enkelte Stødtænder 

 og Skelet-Dele; men alt er fundet som Rullestene i Aflejrin- 

 ger fra Istiden og kan være hidbragt fra andre Lande. Den er 

 særlig knyttet til Tiden nærmest omkring Istiden og er uddød 

 i forhistorisk Tid. Fra Sverig-Norge kjendes kun ganske en- 

 kelte Levninger, som Rullestene. I vore andre Nabolande har 

 den levet; den strakte sit Omraade over det meste af Europa, 

 Nord-Asien og Nord-Amerika. 



Det vilde ikke være overraskende hos os at finde Levninger af to 

 andre Elefanter, der have levet i Europa ved Slutningen af Tertiærtiden: 

 Elephas meridionalis og E. antiqvus; Tænder af begge Arter 

 ere opfiskede fra Bunden af Vesterhavet nær den engelske Kyst, nogle 



