208 



1) Luffen bred, afrundet. Mellemkjæben ikke 

 særlig udbredt. 

 Spækhugger-Slægten (Orca). 



2) Luffen smal og spids. Mellemkjæben stærkt 

 udbredt forrest. 



a) Tænderne store. Luffen kort. Næse- 

 boret i Hovedskallen med sædvanlig 

 Stilling, foran Hjernekassen. 

 Halvspækhugger-Slægten (Pseud- 

 orca). 



b) Tænderne smaa. Luffen lang. Næse- 

 boret i Hovedskallen længere tilbage 

 end sædvanlig, nær Nakkekammen. 

 Grindehval-Slægten (Globiceps). 



y5. Tændernes Kroner sammentrykte, bladformet 



udbredte. 



Marsvin-Slægten (Phocæna). 

 2. Den bageste Rand af den Skaal, som Hovedskallens 

 Forside danner, løftet højt ivejret over Hjernekassen. 

 Hos en uddød Slægt findes veludviklede Tænder i 

 Overkjæben, hos de nulevende Slægter derimod en- 

 ten ingen øvre Tænder eller kun smaa Vantrivninger 

 skjulte i Huden. 

 Af Næbhval-Familien, Physeteridæ: 



1) Hovedet ikke af paafaldende Størrelse. Overansig- 

 tet, i Ydre, næbformet. Næseboret paa sædvanlig 

 Plads, bagtil. Halefinnen uden Indsnit i Midten. 

 I Underkjæben kun en enkelt Tand, fremtrædende 

 eller skjult. Overkjæben smal. Ryg- og Hale- 

 hvirvlernes Torntappe meget høje. 



a) En anselig hjørnetandformet Tand i Underkjæ- 

 ben (undertiden skjult). Ingen fremtrædende 

 pukkelformet Udvæxt paa Oversiden af Over- 

 kjæbebenet. 



Næbhval-Slægten (Mesoplodon). 



b) En lille, næsten skjult Tand i Underkjæben. 

 Stor pukkelformet Udvæxt paa Overkjæbebenet. 

 Døgl ing-Slægten (Hyperoodon). 



2) Hos den nulevende Slægt af Gruppen, Physeter, 

 er Hovedet paafaldende stort; Overansigtet, i Ydre, 

 ikke næbformet, men klumpformet; Næseboret 

 usædvanlig langt fremme, forrest og øverst paa 

 den klumpformede Snude; en lang Række kegle- 

 formede Tænder i Underkjæben; Overkjæben 

 meget bred; Ryg- og Halehvirvlers Torntappe ikke 

 særlig høje. Den uddøde Slægt, Hoplocetus, er kun 



