216 



lige Fryndser. Farven over det meste af Legemet sort; Under- 

 sidens forreste Del hvid eller hvidplettet; Luffen hvid baade 

 paa Over- og Underside, med større eller mindre sorte Pletter 

 eller Tegninger. Hovedskallens Længde 4000 mm^ Underkjæ- 

 bens Længde 4050, de længste Barder omkring 700 mm lange. 



Den meget lange hvide Luffe med de puklede Rande, Haar- 

 knuderne paa Snudespidsen og den fryndsede Halefinne gjøre 

 strax Pukkelhvalen kjendelig fra alle andre Bardehvaler. Hval- 

 Kopper plejer den at bære. 



Et jordfundet Skelet fra Stranden ved Føns Vang ved Mid- 

 delfart og et Stykke af en Underkjæbe fundet i Stranden ved 

 Helsingør foreligge fra uvis Fortid. I 1905 strandede en ung 

 Hun paa Jyllands Vestkyst ved Lønstrup 2den September; 

 Skelettet og andre Dele af den kom til Zoologisk Museum. 

 Arten hører hjemme i alle Verdenshave. 



*Sqvalodon-Familien (Sqvalodontidæ). 



* S qvalo don- Slægten (Sqvalodon). 

 En uddød Slægt fra Tertiærtiden, kun ufuldstændig 

 kjendt. Tandsættet er: 3 Fortænder, 1 Hjørnetand 

 og 11 eller 12 Kindtænder i hver Kjæbe. Fortænder, 

 Hjørnetænder og de forreste 4 eller 5 Kindtænder 

 have kegleformet, ret spinkel Krone, med længderiflet 

 Emaille og en ret fremtrædende skarp Rand langs For- 

 og Bagside, og enkelt, lang, noget tenformet Rod, hele 

 Tanden svagt buet; de bageste Kindtænder have mere 

 eller mindre høj sammentrykt Krone, med mere eller 

 mindre glat eller rynket Emaille og med mere eller min- 

 dre dybt savtakket For- og Bagrand, og to eller tre 

 Rødder. Tænderne staa noget spredt, de øvre og de 

 nedre gribende ind mellem hverandre. Hovedskallen i 

 alt væsenligt som hos Nutidens Delfiner: Næsebenet 

 lille, knoldformet, skudt langt tilbage; Kindbenets Kind- 

 bue-Del spinkel; Underkjæben bagtil høj, skeformet ud- 

 bredt, med hul Inderside ; o. s. v. Ansigtet er meget langt. 



