233 



Næbhval-Familien (Physeteridæ). 



Næbhval- Slægten (Mesoplodon). 

 Legemet langstrakt. Ryggen ret stærkt buet ivejret. 

 Hovedet ret lille, dog langsnudet. Gabet langt. Et 

 langt smalt „Næb", der dog ikke er skarpt afsat fra 

 den pudeformet opsvulmede „Pande" foran Næseboret. 

 Enkelt Næsebor, liggende langt tilbage, over Øjet. 

 En Længdefure paa hver Side af Struben. En anselig 

 Rygfinne. Luffen kort, smal, ret stump. Halefinnen 

 ikke med et skarpt Indsnit i Midten, som hos de 

 fleste Hvaler, men i Midten lidt buet udefter. I Over- 

 kjæben ingen Tænder eller nogle faa ubetydelige 

 smaa Vantrivninger siddende løst i Huden. I Under- 

 kjæben ligeledes nogle smaa ustadige Vantrivninger, 

 men desuden en enkelt anselig, sammentrykt Tand, 

 med lille Krone, men stor Rod, hos den danske nu- 

 levende Art siddende omtrent midt i Kjæbens Rand, 

 hos yngre Dyr næsten skjult i Kjæben, større hos 

 Hannen end hos Hunnen. Hovedskallen ikke paa- 

 faldende stor, men den forreste Del af Mellemkjæbe 

 og Overkjæbe, sammen med Dele af Siben og Plov- 

 skjærben, stærkt forlænget til et langt smalt, næsten 

 dolkformet „Næb", ret skarpt afsat fra den bageste 

 brede Del af Overkjæben, med Alderen forbenende 

 stenhaardt; Overkjæbebenet bagtil udvidet til en 

 mægtig bred Plade, der skyder sig tilbage over det 

 brede Pandeben, som den næsten helt dækker; dets 

 Overside uden opstaaende Udvæxter. Næsehulen saa 

 godt som forsvunden, indskrænket til en simpel Luft- 

 gang, der er skudt saa langt tilbage, at den ligger 



