Forord. 
Efter opfordring af Prof. dr. Axel Fohannessen begyndte jeg hosten 
1893 en række undersogelser over indicanuriens diagnostiske betydning 
specielt med hensyn til dens brugbarhed lige overfor den latente tuber- 
culose hos barn. Det viste sig imidlertid, at saadanne undersøgelser ikke 
godt kunde udføres med tilstrækkelig noiagtighed, medmindre exacte kvan- 
titative bestemmelser kunde foretages. 
I løbet af vaaren 1895 foretog jeg derfor under Prof. dr. E. Pouls- 
sons veiledning en række forsøg paa at bestemme kvantiteten af urin- 
indicanet, da de foreliggende methoder hverken kunde ansees for at være 
saa praktisk anvendelige eller saa exacte, at man ved hjælp af dem kunde 
opnaa tilfredsstillende resultater. 
Sommeren 1896 lykkedes det mig at bringe sporgsmaalet om en be- 
kvem methode til kvantitativ indicanbestemmelse til en losning, som syntes 
tilfredsstillende. 
Vintersemesteret 1896—97 benyttede jeg derefter til at udfore en 
rekke dyreforsøg under Prof. dr. E. Salkowskis veiledning, dels for at 
kontrollere den nye methodes korrekthed, dels for at anstille undersøgelser 
af indolets udskillelse gjennem urinen. 
De kemiske undersøgelser er udførte dels paa Rigshospitalets afdeling 
for barnesygdomme dels paa Universitetets farmakologiske institut. Ma- 
teriale til disse undersøgelser er hovedsagelig stillet til min disposition fra 
afdelingen for barnesygdomme, hvor Prof. Fohannessen med stor liberalitet 
har tilladt mig at benytte den stationære klinik, desuden har jeg ved vel- 
vilje fra Prof. dr. S. Laache og Dr. med. P. F. Holst faaet tilladelse til 
at undersøge patienter fra Rigshospitalets medicinske afdelinger, ligesom 
Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N. Kl. 1900. No.4. 1 
